ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/5784/23                                                                 Суддя (судді) першої інстанції: Петро ПАЛАМАР

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  23 листопада 2023 року                                                                                      м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                               Оксененка О.М.,
суддів:                                                     Аліменка В.О.,
                                                          Мельничука В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Авто-2005» до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Авто-2005» звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області, в якому просило: визнати протиправною та скасувати постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 18.04.2023 №354878 відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області.
Позов обґрунтовано тим, що відповідач протиправно застосував до нього штрафні санкції за наявності зазначених документів.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року  адміністративний позов - задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області про застосування адміністративно-господарського штрафу № 354878 від 18.04.2023.
В апеляційній скарзі, Державна служба України з безпеки на транспорті, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що дозвіл на перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах загального користування повинен перебувати у перевізника, а оригінал витягу з цього дозволу повинен бути в салоні, чого позивачем здійснено не було.
На думку скаржника, надання копії такого витягу не може свідчити про належне виконання вимог чинного законодавства, що свідчить про наявність підстав для накладення штрафу на позивача.
Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Таким чином, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, 06.03.2023 працівниками Відділу державного нагляду (контролю) у м. Києві Державної служби України з безпеки на транспорті, відповідно до направлення на перевірку від 02.03.2023 №000427, на підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) з 06.03.2023 до 12.03.2023 проведено рейдову перевірку на АС «Київ» м.Київ транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів.
За наслідками перевірки складено Акт № 347757 від 06.03.2023 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, у якому зазначено, що ТОВ «Сервіс-Авто-2005» за участю водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки Mercedec - Benz д.н. НОМЕР_1 здійснював перевезення пасажирів за регулярним автобусним маршрутом «Київ-Черкаси». Втім, під час перевірки виявлено порушення ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки під час здійснення пасажирських перевезень за маршрутом «м. Київ - м. Черкаси» у водія відсутня схема маршруту, оформлена у відповідності до наказу №278 Міністерства транспорту та зв`язку України та Постанови Кабінету Міністрів України №176, в порушення п. 30 Постанови Кабінету Міністрів України №176, відсутній дозвіл на здійснення пасажирських перевезень (витяг з дозволу) - його оригінал. 
Крім цього, на зворотньому боці Акту інспектором зроблено уточнення, що при повторному (дальшому) перегляді документів, виявлено схему в частині паспорта, погоджену у ДАІ в 2013 році. 
За наслідками розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 18.04.2023 начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову про застосування адміністративно - господарського штрафу № 354878, якою за порушення статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», з позивача стягнуто штраф в сумі 17000,00 грн.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки при проведенні перевірки водієм позивача надавались документи на право здійснення пасажирських перевезень, та вимогами чинного законодавства не зобов`язано водія автобуса мати оригінал витягу із дозволу, тому вказане свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Так, засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III), відповідно до частини дванадцятої статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
У статті 1 вказаного Закону надано визначення наступним термінам:
паспорт маршруту - документ, що містить схему маршруту, розклад руху, таблицю вартості проїзду, графіки режимів праці та відпочинку водіїв тощо;
розклад руху - сукупність графіків руху автобусів за маршрутом;
рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).
У відповідності до статті 34 Закону № 2344-ІІІ автомобільний перевізник повинен виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
Згідно частин першої-другої статті 39 Закону № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Документи для регулярних пасажирських перевезень: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.
Вказаними нормами чітко визначено обов`язок наявності у автомобільних перевізників необхідних документів для здійснення регулярних пасажирських перевезень.
У свою чергу, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 Закону №2344-ІІІ накладається штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що передбачено у абзаці третьому частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ.
При цьому, процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (далі - Порядок №1567).
У відповідності до пункту 12 Порядку №1567 рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.
Згідно з абзацом 3 пункту 20 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
Пунктом 21 Порядку №1567 закріплено, що у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).
Як вбачається з матеріалів справи, уповноваженими працівниками Державної служби України з безпеки на транспорті під час перевірки виявлено порушення ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки під час здійснення пасажирських перевезень за маршрутом «м. Київ - м. Черкаси» у водія ТОВ «Сервіс-Авто-2005» відсутня схема маршруту, оформлена у відповідності до наказу №278 Міністерства транспорту та зв`язку України, та в порушення п. 30 Постанови Кабінету Міністрів України №176, відсутній дозвіл на здійснення пасажирських перевезень (витяг з дозволу) - його оригінал. 
Як наслідок, відповідачем прийнято постанову від 18.04.2023 №354878 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн.
Відтак, підставою для застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу стала відсутність (ненадання) під час перевірки водієм оригіналу витягу з дозволу на перевезення, передбаченого статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» за маршрутом «Київ-Черкаси».
У свою чергу, до матеріалів справи позивачем додано копії дозволу на перевезення пасажирів на міжобласному автобусному маршруті загального користування серія НМ №000297, виданого Державною службою України з безпеки на транспорті та витягу з дозволу серії ДТБ № 000020.
Відповідно, вказаний дозвіл на здійснення перевезень НМ №000297, виданий Державною службою України з безпеки на транспорті та має термін дії з 21.08.2017 -20.08.2022.
Так, процедура видачі та анулювання дозволу на перевезення пасажирів на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування, які виходять за межі території області (міжобласні маршрути) (далі - міжміські та приміські маршрути), крім автобусного маршруту загального користування прямого сполучення місто Київ - міжнародний аеропорт «Бориспіль», організатором пасажирських перевезень на якому є Київська міська державна адміністрація закріплена Порядком видачі та анулювання дозволу на перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах загального користування затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 07.05.2010 № 279 (далі - Порядок № 279).
У силу вимог п.2.3 Порядку №279 дозвіл на перевезення видається, зокрема, на п`ять років - у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2.1 цього Порядку, у разі відповідності рухомого складу, запропонованого автомобільним перевізником, якого визнано переможцем, умовам конкурсу та у випадку, передбаченому підпунктом «б» пункту 2.1 цього Порядку, у разі відповідності умов обслуговування, запропонованих автомобільним перевізником, який посів друге місце, умовам конкурсу.
У відповідності до п. 3.3 Порядку №279 до кожного дозволу на перевезення оформлюються витяги з нього у кількості, необхідній для виконання перевезень, обумовлених об`єктом конкурсу.
Згідно пункту 3.6 Порядку №279 до витягу з дозволу на перевезення, зокрема, вносяться назва маршруту та термін дії дозволу на перевезення.
Пунктом 30 Постанови Кабінету Міністрів України №176 від 18.02.1997 «Про затвердження Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту» закріплено, що перевезення пасажирів за приміськими та міжміськими маршрутами, які виходять за межі території областей (міжобласні маршрути), здійснюється на підставі дозволу, який видається в установленому законодавством порядку. Витяг з дозволу повинен перебувати в автобусі.
З аналізу вищевикладених норм вбачається, що перевезення пасажирів здійснюється на підставі дозволу, який видається в установленому законодавством порядку. При цьому, дозвіл на перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах загального користування повинен перебувати у перевізника, тоді як витяг з дозволу повинен перебувати в автобусі.
У той же час, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2022 року №512, до Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року № 176, доповнено пунктом 14-1 такого змісту: договір про організацію перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (або дозвіл на перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах загального користування), строк дії якого закінчується у період дії воєнного стану в Україні, вважається таким, дію якого продовжено на період дії воєнного стану в Україні і протягом одного року з дня його припинення чи скасування.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 (затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ), у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжувався Указом Президента України та діє на даний час.
Враховуючи, що на даний час в Україні введено воєнний стан, дозвіл на здійснення перевезень №000297 та витяг з такого дозволу не втратили чинність у відповідності до вищевказаних вимог.
Як вірно відзначено судом першої інстанції, при проведенні перевірки водієм позивача надавались необхідні документи на право здійснення пасажирських перевезень, та вимогами чинного законодавства не передбачено обов`язок мати водієм саме оригінал витягу із дозволу, а не його копію.
Відтак, оскільки матеріали справи не містять доказів правомірності висновків контролюючого органу про перевезення позивачем пасажирів без оригіналу витягу з дозволу на перевезення, передбаченого статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» за маршрутом «Київ-Черкаси», вказане свідчить про безпідставність винесення відповідачем постанови про порушення позивачем абзацу третього частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду попередньої інстанції, що відповідачем безпідставно винесено постанову від 18.04.2023 №354878  про застосування до позивача штрафу в сумі 17000 грн.
Отже, висновок суду попередньої інстанції про наявність підстав для задоволення позову є правильним та таким, що відповідає приписам законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329  КАС України суд,
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті - залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2023 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко

Судді                                                                          В.О. Аліменко

                                                                                            В.П. Мельничук