ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
23 листопада 2023 року 
м. Київ
 
справа № 442/824/22
провадження № 61-13227св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В.,
 
учасники справи:
заявник - компанія MONTMONTAZA-Energetika d.o.o.,
боржник - Публічне акціонерне товариство «Нафтопереробний комплекс - Галичина»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс - Галичина» на постанову Львівського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року у складі колегії суддів: Копняк С. М., Бойко С. М., Ніткевича А. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст заяви
У лютому 2022 року компанія MONTMONTAZA-Energetika d.o.o. звернулася до суду із заявою, в якій просила: поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа у цивільній справі № 2-2465-2006 про надання дозволу на примусове виконання арбітражного рішення міжнародного арбітражного центру Австрійської федеральної економічної палати від 15 вересня 2004 року; видати дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 2-2465-2006 про надання дозволу на примусове виконання арбітражного рішення міжнародного арбітражного центру Австрійської федеральної економічної палати від 15 вересня 2004 року.
Заява обґрунтована тим, що 15 вересня 2004 року міжнародний арбітражний центр Австрійської федеральної економічної палати прийняв арбітражне рішення у справі № 2-2465-2006, відповідно до якого з Відкритого акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс - Галичина» (далі - ВАТ «НПК - Галичина»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Нафтопереробний комплекс - Галичина» (далі - ПАТ «НПК - Галичина») стягнено на користь фірми «Монтмонтажа-Інженірінг TOB» (правонаступником якого є заявник) 3 392 447,34 дол. США, а також 258 391,75 євро понесених витрат, дозвіл на примусове виконання якого на території України надано компетентним судом, та видано виконавчий лист, який перебував на примусовому виконанні в органах державної виконавчої служби (далі - ДВС), однак під час його повернення стягувачу в серпні 2016 року такий було втрачено. Після цього суд видав дублікат виконавчого листа, однак його ухвалою суду було визнано таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з процесуальними помилками суду щодо його видачі. Також місцевий суд відмовив заявнику у видачі дубліката виконавчого листа у зв`язку з його витребування судом під час розгляду справи про визнання його таким, що не підлягає примусовому виконанню. Враховуючи наведене, заявник просив заяву задовольнити.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 травня 2022 року в задоволенні заяви компанії MONTMONTAZA-Energetika d.o.o.про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа відмовлено.
Ухвала мотивована тим, що заявник не надав належних та допустимих доказів втрати виконавчого листа, не надав доказу, що рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист, не виконане. Оскільки немає підстав для видачі дубліката виконавчого листа, то, відповідно, немає підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Постановою Львівського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року апеляційну скаргу компанії MONTMONTAZA-Energetika d.o.o. задоволено частково.
Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 23 травня 2022 року скасовано, постановлено нове рішення.
Заяву компанії MONTMONTAZA-Energetika d.o.o. про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа задоволено частково.
Видано дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 2-2465-2006 про примусове виконання арбітражного рішення міжнародного арбітражного центру Австрійської федеральної економічної палати від 15 вересня 2004 року.
Суд апеляційної інстанції встановив, що рішення суду про стягнення заборгованості не виконане, виконавчий лист, виданий на його примусове виконання, на виконанні в органах ДВС не перебуває, заборгованість за рішенням суду боржник не сплатив, а стягувач, який є законним правонаступником попереднього стягувача, не втратив інтерес до примусового виконання рішення суду, тому необхідно видати дублікат виконавчого листа у справі, що переглядається. Із заявою про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа та видачу дубліката виконавчого листа компанія MONTMONTAZA-Energetika d.o.o. звернулася 09 лютого 2022 року, тобто в межах строків пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Отже, заява компанії MONTMONTAZA-Energetika d.o.o. про видачу дубліката виконавчого листа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Тому в задоволенні заяви в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання необхідно відмовити.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У грудні 2022 року ПАТ «Нафтопереробний комплекс - Галичина» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції. 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував статтю 23 Закону України «Про виконавче провадження», не врахував правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17, провадження № 61-29св17, від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11, провадження № 61-41846св18, від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009, провадження № 61-5388св18, від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11, провадження № 61-34св21, від 26 червня 2018 року у справі № 727/1256/16-ц, від 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12, провадження № 61-14111св20, від 10 листопада 2021 року у справі № 334/6276/13-ц, провадження № 61-16355св20, від 12 листопада 2021 року у справі № 2-2362/2010, провадження № 61-13496св21; у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 727/1256/16-ц, провадження № 14-229цс18; відсутній висновок Верховного Суду про те, чи може бути повторно виданий дублікат виконавчого документа на підставі факту втрати оригіналу виконавчого документа, якщо за таким фактом втрати оригіналу виконавчого документа вже був виданий дублікат і він не є втраченим. 
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен надати докази на підтвердження втрати виконавчого листа. 
Заявник звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа не внаслідок його втрати, а у зв`язку з визнанням таким, що не підлягає виконанню. Обставини втрати дубліката вже були предметом судового розгляду, за наслідками якого видано дублікат виконавчого документа. Суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання перервався внаслідок винесення державним виконавцем постанови від 11 червня 2020 року про закінчення виконавчого провадження, адже виконавчий лист не був поверненений стягувачу. Факт пропуску цього строку підтверджується також поданою заявою стягувача про поновлення строку. 
Аргументи інших учасників справи
У відзиві на касаційну скаргу компанія MONTMONTAZA-Energetika d.o.o. зазначає, що заявник не навів аргументів на обґрунтування підстав касаційного оскарження. Висновки Верховного Суду, на які посилається заявник, стосуються інших, не подібних до спірних правовідносин. Суд апеляційної інстанції правильно встановив, що строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не є пропущеним. Унаслідок винесення державним виконавцем постанови від 11 червня 2020 року про закінчення виконавчого провадження строк пред`явлення виконавчого листа до виконання перервався та почав з цього моменту новий відлік. Заявник не обґрунтував необхідності надання висновку Верховного Суду про те, чи може бути повторно виданий дублікат виконавчого документа на підставі факту втрати оригіналу виконавчого документа, якщо за таким фактом втрати оригіналу виконавчого документа вже був виданий дублікат і він не є втраченим. Компанія MONTMONTAZA-Energetika d.o.o. просить також стягнути з ПАТ «НПК - Галичина» витрати на правову допомогу в розмірі 40 000,00 грн.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 31 січня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали справи. У задоволенні клопотання ПАТ «Нафтопереробний комплекс - Галичина» про зупинення виконання постанови Львівського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року відмовлено.
Ухвалою Верховного Суду 26 липня 2023 року у задоволенні заяви ПАТ «Нафтопереробний комплекс - Галичина» про зупинення виконання постанови Львівського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року про видачу виконавчого листа у справі за заявою компанії MONTMONTAZA-Energetika d.o.o. про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа відмовлено.
У травні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.
Позиція Верховного Суду
Підстави відкриття касаційного провадження та межі розгляду справи
Відповідно до пунктів 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Згідно зі статтею 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів тавимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
Касаційне провадження відкрито з підстав, передбачених пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
15 вересня 2004 року міжнародний арбітражний центр Австрійської федеральної економічної палати прийняв арбітражне рішення у справі
№ 2-2465-2006, відповідно до якого з ВАТ «НПК - Галичина» стягнено на користь фірми «Монтмонтажа-Інженірінг TOB» 3 392 447,34 дол. США, а також 258 391,75 євро понесених витрат.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 14 квітня 2005 року у справі № 2-5/2005р надано дозвіл на примусове виконання цього арбітражного рішення про стягнення з ВАТ «НПК - Галичина» на користь фірми «Монтмонтажа-Інженірінг TOB» 3 392 447,34 дол. США, відсотків у розмірі 1 077 919,28 дол. США, судових витрат в сумі 232 391,75 євро, що в національній валюті становить 25 096 073,00 грн.
Ухвалою Верховного Суду України касаційну скаргу ВАТ «НПК - Галичина» задоволено. Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 14 квітня 2005 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 28 листопада 2006 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 04 червня 2007 року, надано дозвіл на примусове виконання арбітражного рішення міжнародного арбітражного центру Австрійської федеральної економічної палати від 15 вересня 2004 року про стягнення з ВАТ «НПК - Галичина» на користь фірми «Монтмонтажа-Інженірінг TOB» 3 392 447,34 дол. США, відсотків у розмірі 1 606 881,77 дол. США, судових витрат у розмірі 232 391,75 євро, що в національній валюті становить 26 783 642,64 грн.
06 липня 2007 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області видав виконавчий лист № 2-2465/2006, на підставі якого Відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України (далі - ВПВР ДДВС) відкрив виконавче провадження. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання - 04 червня 2010 року.
Постановою ВПВР ДДВС від 26 серпня 2016 року виконавчий лист
№ 2-2465/2006 повернено стягувачу на підставі пункту 4 частини першої статті 47, статті 50 Закону України «Про виконавче провадження».
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 липня 2018 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 06 вересня 2019 року про виправлення описки, заяву представника фірми «Монтмонтажа-Інженірінг TOB» Стогова В. С. про видачу дубліката виконавчого листа задоволено.
08 серпня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області видав дублікат виконавчого листа № 2-2465-2006 зі строком пред`явлення до виконання  04 червня 2010 року.
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 липня 2021 року у справі № 442/3755/18 заяву компанії MONTMONTAZA-Energetika d.o.o. задоволено, виправлено помилку у дублікаті виконавчого листа, виданому на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 липня 2018 року (справа № 442/3755/18) на виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 28 листопада 2006 року у справі № 2-2465/2006, із зазначенням ідентифікаційного коду стягувача - фірми «Монтмонтажа-Інженірінг TOB» - 13797717524 замість - 48696032271.
Постановою Львівського апеляційного суду від 18 листопада 2021 року апеляційну скаргу ПАТ «НПК - Галичина» задоволено. Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 липня 2021 року скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви MONTMONTAZE-Energetika d.o.o. про виправлення помилки у дублікаті виконавчого листа.
20 вересня 2018 року головний державний виконавець ВПВР ДДВС Медведєвим О. В. на підставі дубліката виконавчого листа прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження № 57259018, яке закінчено постановою від 11 червня 2020 року.
Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 11 червня 2020 року провадження закінчено на підставі пункту 10 частини першої статті 39 та статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з надходженням до органу ДВС ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 травня 2020 року № 442/2826/20.
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 травня 2020 року у справі № 442/2826/20 за заявою ПАТ «НПК - Галичина» про визнання дубліката виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,
з-поміж іншого, відповідно до пункту 17.3 пункту 17 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів до розгляду судом заяви, витребувано з ВПВР ДДВС дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 2-2465-2006, виданий 08 серпня 2018 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, та зобов`язано повернути зазначений документ.
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 січня 2022 року заяву ПАТ «Нафтопереробний комплекс - Галичина» про визнання дубліката виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задоволено. Визнано виконавчий документ - дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 2-2465-2006 про надання дозволу на примусове виконання арбітражного рішення міжнародного арбітражного центру Австрійської федеральної економічної палати від 15 вересня 2004 року, виданий 08 серпня 2018 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, таким, що не підлягає виконанню. Роз`яснено стягувачу, що він може звернутися до суду, що видав виконавчий документ, щодо приведення виконавчого документа у відповідність із зазначеними вимогами, і це не позбавляє його права пред`явити виконавчий документ до виконання.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 21 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження», в редакції, чинній на момент видачі виконавчого листа, (далі - Закон № 606-XIV) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років.
Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішень і вироків судів у частині майнових стягнень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення (пункт 1 частини другої статті 21 Закону № 606-XIV в редакції, чинній на момент видачі виконавчого листа).
Відповідно до статті 22 Закону № 606-XIV строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: а) пред`явленням виконавчого документа до виконання; б) частковим виконанням рішення боржником; в) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.
08 березня 2011 року набрав чинності Закон України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» (далі - Закон № 2677-VI), у пункті 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» якого визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.
Згідно зі статтею 23 Закону № 606-XIV в редакції, чинній на момент повернення виконавчого листа стягувачу (серпень 2016 року), строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.
05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII), яким Закон України «Про виконавче провадження» викладено в новій редакції, а також визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності Законом № 1404-VIII, крім статті 4, яка втрачає чинність через три місяці з дня набрання чинності Законом № 1404-VIII (пункт 2 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення»).
Згідно з пунктом 5 розділу XIII Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 12 Закону
№ 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.
Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII ЦПК України в разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Видача дубліката виконавчого листа передбачена законодавством лише у разі його втрати. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист. Стягувач, у свою чергу, має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, надавши відповідні докази.
Отже, дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно було втрачено.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен надати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.
Такі правові висновки сформульовано у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17 (провадження № 61-29св17) та від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11 (провадження № 61-41846св18), на які посилається заявник. 
У справі, яка переглядається, виконавчий лист видано 06 липня 2007 року, він міг бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років.
Враховуючи те, що 26 серпня 2016 року державний виконавець повернув виконавчий документ, строк пред`явлення такого документа до виконання перервався.
Вдруге виконавчий лист пред`явлено до примусового виконання 20 вересня 2018 року, після видачі його дубліката на виконання судового рішення, яке набрало законної сили та не скасоване. Тобто, його повторне пред`явлення відбулося в межах строків, визначених чинним законодавством, з урахуванням того, що такий строк перервався первинним пред`явленням, та почав відлік знову після повернення виконавчого листа 26 серпня 2016 року.
Постановою державного виконавця від 11 червня 2020 року виконавче провадження з примусового виконання дубліката виконавчого листа закінчено на підставі пункту 10 частини першої статті 39 та статті 40 Закону № 1404-VIII у зв`язку з надходженням до органу ДВС ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 22 травня 2020 року № 442/2826/20.
Відповідно до пункту 10 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ.
Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що у зв`язку з винесенням державним виконавцем 11 червня 2020 року постанови про закінчення виконавчого провадження строк пред`явлення до виконання виконавчого листа знову перервався, перебіг цього строку почався заново.
Із заявою про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа та видачу дубліката виконавчого листа компанія MONTMONTAZA-Energetika d.o.o. звернулася 09 лютого 2022 року, тобто в межах строків пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Висновки суду апеляційної інстанції про те, що заява компанії MONTMONTAZA-Energetika d.o.o. про видачу дубліката виконавчого листа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку, відповідають правильному застосуванню норм матеріального права та висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19). 
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 липня 2018 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 06 вересня 2019 року про виправлення описки, заяву представника фірми «Монтмонтажа-Інженірінг TOB» Стогова В. С. про видачу дубліката виконавчого листа задоволено, видано дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 2-2465-2006.
Вказаним судовим рішенням встановлено обставини втрати оригіналу виконавчого документа. 
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 січня 2022 року визнано дублікат виконавчого листа у цивільній справі
№ 2-2465-2006, виданий 08 серпня 2018 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області, таким, що не підлягає виконанню. Роз`яснено стягувачу, що він може звернутися до суду, що видав виконавчий документ, щодо приведення виконавчого документа у відповідність із зазначеними вимогами, і це не позбавляє його права пред`явити виконавчий документ до виконання.
У зазначеній ухвалі суди вказали, що 15 квітня 2013 року між юридичною особою MONTMONTAZA-INZENJERING d.o.o та MONTMONTAZA d.d. було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідного до якого від MONTMONTAZA-INZENJERING d.o.o до MONTMONTAZA d.d. перейшли всі права вимоги, у тому числі на підставі виконавчого листа № 2-2465/2006, виданого 06 липня 2007 року.
01 вересня 2016 року правосуб`єктність юридичної особи за MONTMONTAZA-INZENJERING d.о.o. («Монтмонтажа-Інженірінг TOB») припинено.
01 жовтня 2018 року між MONTMONTAZA d.d. та MONTMONTAZA-Energetika d.o.o. було укладено договір про відступлення прав вимоги, відповідного до якого до MONTMONTAZA-Energetika d.o.o. перейшли всі права вимоги, які стосуються стягнення за вказаним виконавчим листом.
Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина четверта статті 82 ЦПК України). 
За обставин визнання в судовому порядку дубліката виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та встановлення факту його втрати преюдиційним судовим рішенням Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що стягувач має право на звернення до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа та подальше пред`явлення його до виконання, адже оригінал виконавчого листа фактично втрачено, а його дублікат визнано таким, що не підлягає виконанню, що унеможливлює вчинення виконавцем дій з його примусового виконання.
Щодо неврахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах, наведених у касаційній скарзі, Верховний Суд зазначає таке.
Верховний Суд може застосувати лише релевантний висновок Верховного Суду, сформульований при вирішенні подібного спору у подібних правовідносинах. Подібність спірних правовідносин у справах можна визначити за допомогою трьох критеріїв. З-поміж них змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків сторін спору) є основним, а суб`єктний і об`єктний - додатковими. Останні два критерії матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад цих правовідносин або їх специфічний об`єкт. Самі по собі предмет позову та сторони справи можуть не допомогти встановити подібність правовідносин за жодним із критеріїв. Не завжди обраний позивачем спосіб захисту є належним й ефективним. Тому формулювання предмета позову може не вказувати на зміст і об`єкт спірних правовідносин. Крім того, сторонами справи не завжди є сторони спору (наприклад, коли позивач або відповідач неналежний). Тому порівняння сторін справи не обов`язково дозволить оцінити подібність правовідносин за суб`єктами спірних правовідносин (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19 (пункти 26, 27, 30, 97, 98)).
У постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009, провадження № 61-5388св18, встановлено, що стягувач не надав доказів втрати оригіналу виконавчого документа.
У цій справі втрата оригіналу виконавчого документа встановлена ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 липня 2018 року та не потребує додаткового підтвердження, тому висновки у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009, провадження № 61-5388св18, не застосовні до цієї справи. 
З аналогічних підстав незастосовними є висновки у постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11, провадження № 61-34св21, про те, що сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі ДВС свідчить про те, що його було втрачено.
Правові висновки, сформульовані у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17 (провадження № 61-29св17) та від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11 (провадження № 61-41846св18), враховані судом апеляційної інстанції відповідно до встановлених обставин про втрату оригіналу виконавчого документа. 
У постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 727/1256/16 виконавчий документ повернено стягувачу за його заявою. Таких обставин у цій справі не встановлено, що свідчить про відмінність обставин порівнюваної справи з цією. 
У постанові від 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12, провадження
№ 61-14111св20, Верховний Суд виходив з того, що стягувач не надав належних та достатніх доказів на підтвердження пред`явлення виконавчого листа до виконання в межах строку, визначеного законом, не звертався до суду першої інстанції з клопотанням про витребування таких доказів, тому суд позбавлений можливості перевірити, чи відбулося переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання. В матеріалах справи не було судових рішень про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, і в заяві про видачу дубліката виконавчого листа клопотання про поновлення цього строку стягувач не заявляв.
У постанові Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі № 334/6276/13-ц, провадження № 61-16355св20, відмовляючи в заяві АТ «УкрСиббанк», суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд та Верховний Суд, встановив, що строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено і підстав для його поновлення немає. 
У постанові Верховного Суду від 12 листопада 2021 року у справі
№ 2-2362/2010, провадження № 61-13496св21, встановлено, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, а ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не навело поважних причин для його поновлення.
У цій справі строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не пропущений, тому висновки у постановах Верховного Суду від 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12, провадження № 61-14111св20, від 10 листопада 2021 року у справі № 334/6276/13-ц, провадження № 61-16355св20, від 12 листопада 2021 року у справі № 2-2362/2010, провадження
№ 61-13496св21, не релевантні. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 727/1256/16-ц, провадження № 14-229цс18, сформульовано правовий висновок про те, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа на підставі заяви не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.
Висновки в оскарженій постанові не суперечать вищенаведеному висновку Великої Палати Верховного Суду.
Доводи касаційної скарги про те, що відсутній висновок Верховного Суду про те, чи може бути повторно виданий дублікат виконавчого документа на підставі факту втрати оригіналу виконавчого документа, якщо за таким фактом втрати оригіналу виконавчого документа вже був виданий дублікат і він не є втраченим, є необґрунтованими.
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 січня 2022 року визнано дублікат виконавчого листа у цивільній справі
№ 2-2465-2006, виданий 08 серпня 2018 року, таким, що не підлягає виконанню.
Отже, немає підстав уважати, що існує дублікат виконавчого листа, у зв'язку з чим немає підстав формулювати правовий висновок стосовно можливості повторної видачі дубліката виконавчого листа. 
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права під час розгляду справи, Верховний Суд дійшов висновку про залишення оскаржуваного судового рішення без змін.
Стосовно судових витрат
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки у цій справі оскаржене судове рішення підлягає залишенню без змін, розподілу судових витрат Верховний Суд не здійснює.
Компанія MONTMONTAZA-Energetika d.o.o. у відзиві на касаційну скаргу просила стягнути з ПАТ «НПК - Галичина» витрати на правову допомогу в розмірі 40 000,00 грн.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
На підтвердження обставин понесення витрат на правову допомогу в межах касаційного розгляду справи у розмірі 40 000,00 грн компанія MONTMONTAZA-Energetika d.o.o. надала ордер про надання правової допомоги та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. 
Оскільки заявник не надав доказів для визначення розміру витрат на правничу допомогу, у задоволенні клопотання компанії MONTMONTAZA-Energetika d.o.o. необхідно відмовити. 
Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства «Нафтопереробний комплекс - Галичина» залишити без задоволення.
Постанову Львівського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року залишити без змін.
У задоволенні клопотання компанії MONTMONTAZA-Energetika d.o.o. про відшкодування витрат на правову допомогу відмовити. 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                             А. С. Олійник
І. Ю. Гулейков
            О. В. Ступак