ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" листопада 2023 р.                                        Справа №921/532/22
м. Львів
Західний апеляційний господарський суд у складі:
головуючого – судді                                        Матущака О.І.
суддів:                                                            Плотніцького Б.Д.
                                                                      Скрипчук О.С.

за участю секретаря судового засідання Гулик Н.Г.
розглянувши       апеляційну скаргу          Приватного акціонерного товариства 
“Котломонтаж” б/н від 27.07.2023 (вх.ЗАГС         №0105/2480/23 від  31.07.2023)
на рішення                                                  Господарського суду Тернопільської області від                                                                         14.06.2023, повний текст – 10.07.2023 (суддя 
Хома С.О.)
у справі                                                  № 921/532/22
за позовом                                                  Тернопільської міської ради м.Тернопіль
до відповідача                                        Приватного акціонерного товариства          
“Котломонтаж” м.Тернопіль
про                                                            скасування державної         реєстрації права власності з одночасним припиненням права власності     

за участю представників сторін від: 
позивача –  Друзюк Р.М. в порядку самопредставництва,

                                                  ВСТАНОВИВ :

Тернопільська міська рада звернулася до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до відповідача ПрАТ “Котломонтаж” та просила скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на торгові об`єкти по реалізації товарів промислової групи площею 129 кв.м. за ПрАТ “Котломонтаж, що знаходиться за адресою: вул. Митрополита Шептицького, 23/1 у м. Тернополі з одночасним припиненням права власності на даний об`єкт та закриттям розділу Державного реєстру речових прав за № 2329628361101; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на торгові об`єкти по реалізації товарів промислової групи площею 336,3 кв.м. за ПрАТ “Котломонтаж”, що знаходиться за адресою: вул. Митрополита Шептицького, 23/1 у м. Тернополі з одночасним припиненням права власності на даний об`єкт та закриттям розділу Державного реєстру речових прав за № 2329612861000.
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 14.06.2023 позов задоволено частково. Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на торгові об`єкти по реалізації товарів промислової групи площею 129 кв.м. за ПрАТ “Котломонтаж, що знаходиться за адресою: вул. Митрополита Шептицького, 23/1 у м. Тернополі з одночасним припиненням права власності на даний об`єкт за № 2329628361101. Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності на торгові об`єкти по реалізації товарів промислової групи площею 336,3 кв.м. за ПрАТ “Котломонтаж”, що знаходиться за адресою: вул. Митрополита Шептицького, 23/1 у м. Тернополі з одночасним припиненням права власності на даний об`єкт за № 2329612861000. Стягнуто з ПрАТ “Котломонтаж” на користь Тернопільської міської ради  4962 грн витрат по оплаті сплаченого судового збору. В решті позовних вимог - відмовлено.
Узагальнення доводів особи, яка подала апеляційну скаргу. 
ПАТ “Котломонтаж” подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення яким у задоволенні позову відмовити.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, невірно застосував норми матеріального права, зокрема, ст. 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки станом на дату постановлення оскаржуваного рішення, об`єктів нерухомого майна щодо яких постановлено рішення, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно уже не існувало. 
Фактичні обставини справи.
Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено судом апеляційної інстанції, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 30.03.2021 державним реєстратором Кременецької міської ради Костиник М.О. вчинено запис №41344021  на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу)  №57477372 від 06.04.2021  про державну реєстрацію права власності за ПрАТ “Котломонтаж”  на торгові об`єкти по реалізації товарів промислової групи, нежитлове приміщення, загальною площею    129 кв.м., яке знаходиться за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, вулиця Шептицького Митрополита, будинок 23/1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2329628361101.
Реєстрація здійснена на підставі акту державної технічної комісії про прийняття закінчення будівництвом об`єкта  в експлуатацію, серія та номер: 1774, видавник: Виконавчий комітет Тернопільської міської ради; рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 1011, виданий 16.09.2003, видавник: Тернопільська міська рада; довідка, серія та номер 504/85, виданий 03.03.2004, видавник: Управління містобудування та архітектури; технічний паспорт, серія та номер: ПЛС02-386, виданий 03.03.2021, видавник: ПП “Лекс Статус”; статут, серія та номер: б/н, виданий 26.03.2019, видавник: ПрАТ “Котломонтаж”.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно  30.03.2021 державним реєстратором Кременецької міської ради Костиник М.О. вчинено запис №41343823  на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу)  №57477004  від 06.04.2021  про державну реєстрацію права власності за ПрАТ “Котломонтаж”  на торгові об`єкти по реалізації товарів промислової групи, нежитлове приміщення, загальною площею       336,3 кв. м., яке знаходиться за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, вулиця Шептицького Митрополита, будинок 23/1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2329612861000.
Реєстрація здійснена на підставі акту державної технічної комісії про прийняття закінчення будівництвом об`єкта  в експлуатацію № 1774 Виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 16.09.2003.
Позивач вважає, що реєстрація проводилася державним реєстратором Кременецької міської ради Тернопільської області без повноцінного та об`єктивного розгляду поданих заявником документів.
Як вбачається з Листа відділу державного архітектурно-будівельного контролю міської ради №151/27 від 29.09.2022, шляхом перевірки відомостей, які містяться в ЄДЕССБ та на порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, за критерієм пошуку вул. Шептицького, 23/1 у м. Тернополі відсутня інформація, відділом державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради не проводилась реєстрація об`єкта “торгові об`єкти по реалізації товарів промислової групи за адресою вул.. Шептицького, 23/1 у м. Тернополі”.
Відповідно до листа Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради №301/14.2 від 28.09.2022, Управлінням  не присвоювались адреси та не оформлялись паспорти прив`язки об`єктам за адресою Андрея Шептицького.
Поряд з цим, на виконання вимог ухвали суду від 15.03.2023 року Управлінням державної реєстрації Тернопільської міської ради надано копію реєстраційної справи № 239628361101 та № 2329612861000.
На підставі зазначеного, позивач звернувся до господарського суду із вказаними вище позовними вимогами.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції, апеляційним судом береться до уваги, що відповідно до ч.2    ст.152 Земельного кодексу України,    власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.
Правові та організаційні засади у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав, визначені        Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"    (далі - Закон), який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.
Згідно зі    ст.2 цього Закону, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.
Відповідно до ч.ч.1, 2    ст.3 цього Закону,    загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.
Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього       Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Частинами 1, 2    ст. 5 цього Закону    передбачено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також     на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.
Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених    статтею 31 цього Закону    (особливості державної реєстрації прав на об`єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку).
Відповідно до ч.2    ст.331 Цивільного кодексу України,    право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або    законом        передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до    закону    підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Частиною 8     ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"    встановлено, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.
Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до    Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"    державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна визначено Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим    Постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015    (з наступними змінами) (далі - Порядок).
Так, п.3 Порядку (в редакції, чинній станом на 30.03.2021) передбачено, що державна реєстрація прав та облік безхазяйного нерухомого майна проводяться з прийняттям рішень державним реєстратором прав на нерухоме майно (далі - державний реєстратор), які формуються за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав в електронній формі з накладенням кваліфікованого електронного цифрового підпису.
Згідно з п.п. 6, 7 Порядку, державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком. Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, та документ, що підтверджує сплату адміністративного збору за державну реєстрацію прав.
Частиною 2    ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"     передбачено, що відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.
За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.
У ч.1 ст.24 Закону України        "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено підстави, за наявності яких державний реєстратор        зобов`язаний    відмовити    заявнику    в державній реєстрації    речового права, зокрема серед визначених підстав для відмови у державній реєстрації прав,    закон    містить такі підстави як, зокрема:
- подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;
- подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
Відповідно до ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"     державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно, як-от: договору купівлі-продажу об`єкту нерухомості; свідоцтва про право власності; рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, тощо.
Відповідно до п. 40 Порядку, державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених    ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"    та цим Порядком.
Зокрема,    п.41    Порядку передбачено    основний перелік документів,    необхідний для державної реєстрації права власності    на об`єкти нерухомого майна, а саме:
1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта;
2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;
3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси;
4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність);
5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).
Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.
Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки, за яким державним реєстратором отримуються відомості Державного земельного кадастру з метою встановлення місця розташування земельної ділянки, на якій споруджено відповідний об`єкт, для подальшого відображення таких відомостей як адреси об`єкта нерухомого майна.
Відповідно до ч.3    ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень",    державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень.
Частинами  2, 5    ст. 12 Закону    передбачено, що записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії.
Відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.
Відповідно до    ст.181 Цивільного кодексу України,    до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Частинами 2, 4 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"        передбачено, що тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.
Відповідно до пунктів 2.1, 2.20, 2.21, 2.29, 2.30 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого    наказом  Міністерства регіонального розвитку, будівництва, та житлово-комунального господарства України №244 від 21.10.2011, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22.11.2011 за № 1330/20068, підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив`язки тимчасової споруди. Встановлення тимчасової споруди здійснюється відповідно до паспорта прив`язки; у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки, самовільного встановлення тимчасової споруди така тимчасова споруда підлягає демонтажу; розміщення тимчасової споруди самовільно забороняється.
З огляду на викладене, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що наявні в матеріалах справи докази не вказують на те, що торгові об`єкти по реалізації товарів промислової групи площею 129 кв.м. за №2329628361101 та торгові об`єкти по реалізації товарів промислової групи площею 336,3 кв.м. за №2329612861000 що знаходяться за адресою: вул. Митрополита Шептицького, 23/1 у м. Тернополі є нерухомим майном.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно однією із  підстав для обох державних реєстрацій є довідка Управління містобудування та архітектури №504/85 від 03.03.2004.
Разом з тим,  позивачем до матеріалів справи додано лист №301/14.2 від 28.09.2022 Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради, у якому вказано, що Управлінням  не присвоювались адреси та не оформлялись паспорти прив`язки спірним об`єктам.
Як вбачається з Листа відділу державного архітектурно-будівельного контролю міської ради №151/27 від 29.09.2022, шляхом перевірки відомостей, які містяться в ЄДЕССБ та на порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, за критерієм пошуку вул. Шептицького, 23/1 у м. Тернополі відсутня інформація, відділом державного архітектурно-будівельного контролю Тернопільської міської ради не проводилась реєстрація об`єкта “торгові об`єкти по реалізації товарів промислової групи за адресою вул. Шептицького, 23/1 у м. Тернополі”.
Водночас, акт державної технічної комісії про прийняття закінчення будівництвом об`єкта в експлуатацію, який став підставою для обох державних реєстрацій у Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначено що акт №1774, виданий Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради та затверджений рішенням №1011 від 16.09.2003, проте до реєстраційної справи (копія міститься в матеріалах справи) державним реєстратором додано акт державної технічної комісії про прийняття закінчення будівництвом об`єкта в експлуатацію, який затверджений рішенням №1011 від 10.09.2003.
Крім того, у акті державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію торгових об`єктів по реалізації товарів промислової групи в експлуатацію приймалися одноповерхові кіоски з металевого каркасу обшиті вагонкою у кількості 130 шт.  загальною площею 445,9 кв.м за адресою вул. Митрополита Шептицького-Оболоня, проте згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності зареєстровано на торгові об`єкти по реалізації товарів промислової групи  площею 129 кв.м. за №2329628361101 та торгові об`єкти по реалізації товарів промислової групи площею 336,3 кв.м. за № 2329612861000.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що технічний паспорт є лише документом, яким оформлюється технічна інвентаризація об`єкта та який свідчить про фактичний стан нерухомості (площу, поверховість тощо). При цьому, технічний паспорт не є правовстановлюючим документом, а відтак не може слугувати самостійною підставою для здійснення державної реєстрації.
Наявні в матеріалах справи докази не вказують на те, що торгові об`єкти по реалізації товарів промислової групи площею 129 кв.м. за № 2329628361101 та торгові об`єкти по реалізації товарів промислової групи площею 336,3 кв.м. за № 2329612861000 є нерухомим майном.
За змістом ст. 2 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень”, державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності із фактом його державної реєстрації.
При дослідженні обставин існування в особи права власності, першочерговим є встановлення підстави, на якій особа набула це право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18 та від 07.10.2020 у справі № 920/728/18.
За відсутності законних підстав для здійснення державної реєстрації за відповідачем права власності на торгові об`єкти по реалізації товарів промислової групи  площею 129 кв.м. за № 2329628361101 та торгові об`єкти по реалізації товарів промислової групи площею 336,3 кв.м. за № 2329612861000, сама по собі державна реєстрація не свідчить про виникнення прав власника на вказане нерухоме майно.
З огляду на викладене, колегія судів апеляційного суду погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що у державного реєстратора були відсутні законні підстави для прийняття рішення та внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності за ПрАТ “Котломонтаж” на торгові об`єкти по реалізації товарів промислової групи  площею 129 кв.м. за №2329628361101 та торгові об`єкти по реалізації товарів промислової групи площею 336,3 кв.м. за №2329612861000.
Відповідно до ч.3    ст.26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"        у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому       п. 1    ч.7 ст. 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними. 
Враховуючи вищенаведене, наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності на торгові об`єкти по реалізації товарів промислової групи  площею 129 кв.м. за № 2329628361101 та торгові об`єкти по реалізації товарів промислової групи площею 336,3 кв.м. за № 2329612861000, що знаходяться на земельній ділянці комунальної власності, порушує інтерес Тернопільської міської ради як власника землі, котрий наділений повноваженнями вільно розпоряджатися своєю власністю, таке свідчить про наявність правових підстав для задоволення позову в  частині скасування державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на торговий об`єкт по реалізації товарів промислової групи площею 129 кв.м. за ПАТ “Котломонтаж, що знаходиться за адресою: вул. Митрополита Шептицького, 23/1 у м. Тернополі з одночасним припиненням права власності на даний об`єкт за № 2329628361101 та скасування права власності на торговий об`єкти по реалізації товарів промислової групи площею 336,3 кв.м. за ПрАТ “Котломонтаж”, що знаходиться за тією ж адресою з одночасним припиненням права власності на даний об`єкт за № 2329612861000.
Згідно ст.14 Закону України       "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються в разі:
1) знищення об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості;
2) поділу, об`єднання об`єктів нерухомого майна або виділу частки з об`єкта нерухомого майна;
3) виключення об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості з проектної документації на будівництво у зв`язку із змінами проектної документації на будівництво;
4) скасування державної реєстрації земельної ділянки.
Згідно ч. 4 ст.14 Закону України    "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", у разі об`єднання об`єктів нерухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості відповідні розділи Державного реєстру прав та реєстраційні справи закриваються, а реєстраційні номери таких об`єктів скасовуються. Для новоствореного об`єкта нерухомого майна відкривається новий розділ у Державному реєстрі прав та формується нова реєстраційна справа, а також присвоюється новий реєстраційний номер такому об`єкту. Закритий розділ повинен містити посилання на діючий розділ відповідного об`єкта. Діючий розділ повинен містити посилання на закритий розділ відповідного об`єкта.
Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, номер довідки від 02.06.2023 сформованої суддею Хома С.О. щодо об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 2329612861000 та 2329628361101 державним реєстратором Шумської міської ради Пилипчук Р.Р. 10.04.2023 закрито розділ у Державному реєстрі речових прав, підстава об`єднання об`єктів нерухомого майна інший тип договору, Висновок щодо технічної можливості об`єднання об`єкта нерухомого майна, серія та номер: №К1-23-1507, виданий 10.03.2023, видавник: ТОВ “Є-Констракшн”. Проте закритий  розділ не містить посилання на діючий розділ відповідного об`єкта.
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що оскільки  розділи Державного реєстру речових прав за № 2329612861000 та за № 2329628361101 закрито, то позовні вимоги про закриття розділу Державного реєстру речових прав за № 2329612861000 та закриття розділу Державного реєстру речових прав за № 2329628361101 не підлягають до задоволення. 
Разом з тим, з огляду на те, що відповідно до тієї ж Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, згідно довідки від 02.06.2023, сформованої суддею Хомою С.О. щодо об`єктів нерухомого майна з реєстраційними номерами 2329612861000 та 2329628361101, то незважаючи на доводи та заперечення апелянта,  такі об`єкти значилися у Реєстрі станом на цю ж дату та відповідно не були виключені із такого Реєстру шляхом можливого їх об`єднання. (Т. 2. а.с. 49-54). 
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Апеляційний суд відхиляє твердження апелянта про те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки не відповідають обставинам справи як такі, що не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді та спростовані викладеним вище. 
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що слід задовольнити позовні вимоги частково.
Відповідно ст.ст. 13, 76, 77, 86 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З огляду на вищевикладене, рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
Судові витрати.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подання апеляційної скарги залишити за апелянтом.
Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281- 284 ГПК України, 
Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу ПрАТ “Котломонтаж” залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Тернопільської області у справі №921/532/22 від 14.06.2023 без змін.

2.           Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції залишити за апелянтом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанови встановлено Господарським процесуальним кодексом України.

Матеріали справи повернути  до суду першої інстанції.

Повний текст постанови складено 11.12.2023 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Плотніцького Б.Д.

Головуючий суддя                                                            О.І. Матущак
Судді                                                                                Б.Д. Плотніцький 
                                                                      О.С. Скрипчук