Ухвала
 
21 листопада 2023 року
м. Київ
 
справа № 183/7850/22
провадження № 61-14740ск23 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка підписана представником ОСОБА_3 , на постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , про стягнення індексу інфляції, 3% річних, плати за користування коштами, встановленої на рівні облікової ставки Національного банку України,
 
ВСТАНОВИВ:
 
12 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку подали до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_3 , на постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року.
 
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Ціна позову у цій справі становить - 433 215,02 грн і не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
 
У касаційній скарзі особи, які її подали, зазначають, що суд апеляційної інстанції без жодного правового висновку Верховного Суду або Великої Палати Верховного суду прирівняв аванс до позики та застосував до правовідносин стосовно не виконання грошового зобов`язання пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яким фактично звільнив Відповідача від жодної відповідальності за умисне не повернення грошових коштів у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування. Касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки апеляційний суд формує нову судову практику, яка в подальшому може бути використана іншими судами та через яку постраждають інші особи, яким не будуть навмисно повертати грошові кошти; апеляційним судом у інших справах за аналогічних обставин задоволено позовні вимоги, що підтверджує те, що оскаржене рішення є дискримінаційним по відношенню до позивачів.
 
Окрім цього, у касаційній скарзі зазначено, що: позивачі позбавлені можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням при розгляді іншої справи, оскільки повернення грошових коштів відповідачем здійснювалося в примусовому порядку наприкінці літа 2023 року. Тобто вже після ухвалення рішення судом першої інстанції відповідач продовжила не повертати кошти і наразі позивачі позбавлені можливості компенсувати свої втрати після 24 лютого 2023 року шляхом звернення до суду з вимогою про сплату суми інфляційних втрат та 3 % річних, починаючи з 25 лютого 2023 року; справа має значний суспільний інтерес та виняткове значення для позивачів, адже довгий час позивачі несли великі витрати та збитки внаслідок неповернення відповідачем коштів, не маючи змоги використовувати їх і вимушені були звертатися до суду та виконавців, щоб повернути свої кошти.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).
 
Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004).
 
Аналіз змісту касаційної скарги свідчить, що вона може стосуватися питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики (підпункт «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України), а тому судове рішення у справі підлягає касаційному оскарженню.  
 
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 21 лютого 2018 року у справі № 910/12382/17; від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц; від 16 травня 218 року у справі № 686/21962/15-ц; від 19 червня 2019 року у справі № 703/2718/16-ц; від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц; від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18; від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18; у справі № 918/631/19; відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
 
Керуючись статтями 260, 389, 394, 395, 436 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі № 183/7850/22.
 
Витребувати з Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу № 183/7850/22 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , про стягнення індексу інфляції, 3% річних, плати за користування коштами, встановленої на рівні облікової ставки Національного банку України.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 05 грудня 2023 року. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                   В. І. Крат
 
                                                                                                                       І. О. Дундар 
 
                                                                                               Є. В. Краснощоков