Справа № 297/630/20

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        12 жовтня 2023 року м. Ужгород

        Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:
       головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.
       суддів: Кондора Р.Ю., Бисаги Т.Ю.
       з участю секретаря судового засідання: Чичкало М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 30 квітня 2021 року, ухвалене головуючим суддею Гецко Ю.Ю., у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості,

встановив:

У березні 2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.04.2006 між AT КБ «Приватбанк» (надалі Банком) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір MKAWGA00000114 (надалі - Договір). Згідно договору Банк зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 26 024,75 доларів США терміном до 16.04.2010, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.
04.01.2013 було укладено Додаткову угоду до кредитного договору № MKAWGA00000114 від 19.04.2006. Сума заборгованості, що виникла у період з дати надання Позичальнику кредиту до дати підписання Додаткової угоди зменшили на 19243,77 дол. США, а саме: відсотки у розмірі 0,00 дол. США, комісія у розмірі 0,00 дол. США, пеня у розмірі 19 243,77 дол. США.
11.03.2016 було укладено Додаткову угоду до кредитного договору № MKAWGA00000114 від 19.04.2006. Сума заборгованості, що виникла у період з дати надання Позичальнику кредиту до дати підписання Додаткової угоди зменшили на 19 511,52 дол. США, а саме: відсотки у розмірі 0,00 дол. США, комісія у розмірі 0,00 дол. США, пеня у розмірі 2009,52 дол. США.
18.03.2016 було укладено Додаткову угоду до кредитного договору № MKAWGA00000114 від 19.04.2006. Відповідно до Додаткової угоди до кредитного договору № MKAWGA00000114 від 19.04.2006 заборгованість на дату укладення Додаткової угоди становила 37 514,54 дол. США. Валюта кредиту була замінена з долару США на гривню за курсом 26,69 грн за один долар США. У зв`язку з чим заборгованість позичальника на дату укладення Додаткової угоди становила 1 001 637,28 грн.
У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 станом на 13.02.2020 має заборгованість в розмірі 818 786,50 грн., яка складається з наступного:
- 338 006,37 грн - заборгованість за кредитом (тіло кредиту);
- 220 224,28 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;
- 260 555,85 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.
Крім того, у забезпечення виконання зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором №MKAWGA00000114 між Банком та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було укладено договори поруки, відповідно до яких останні взяли на себе обов`язок відповідати перед кредитором як солідарні боржники.
З урахуванням вищенаведеного АТ КБ «Приватбанк» просило стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 818 786,50 грн.

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 30 квітня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3  на користь АТ КБ «Приватбанк» суму заборгованості по кредитному договору № MKAWGA00000114 від 19.04.2006 у розмірі 551 633,46 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 338 006,37 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 210 856,09 грн., заборгованість за пенею та комісією 27 771 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АТ КБ «Приватбанк» судовий збір у розмірі 2102 грн.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк» просить рішення суду скасувати в частині незадоволених позовних вимог та ухвалити у цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін. Згідно п. 1.1 Кредитного договору Банк зобов`язується надати Позичальникові кредитні кошти.... зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода надання фінансового інструменту у розмірі 1.00% від суми виданого кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,21% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно п. 3.11 даного Договору та винагороди за проведення моніторингу згідно п. 6.2 даного Договору. Період сплати вважати з 14 по 19 число кожного місяця. 
Відповідно до п.4.1 Кредитного договору при порушенні Позичальником будь-якого зобов`язання, передбачених п.п. 2.2.2, 2.2.3 даного Договору, Банк має право нараховувати, а Позичальник зобов`язується сплатити Баку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні.
18.03.2016 було укладено Додаткову угоду до кредитного договору № MKAWGA00000114 від 19.04.2006 та відповідно до п.1.5 цієї Додаткової угоди до кредитного договору, передбачено що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати відсотки в розмірі 18,00% річних у строк, зазначений в графіку погашення.
Пунктом 1.7 Додаткової угоди передбачено, що при порушенні Позичальником строків по сплаті відсотків за користування кредитом, винагород, зазначених в договору, згідно ст.ст. 212, 611, 651 ЦК України сторони узгодили протягом періоду неналежного виконання Позичальником зобов`язань по сплаті відсотків за користування Кредитом та винагород, передбачених Договором, далі Плата за кредитом, Плата за Кредитом нараховується Банком у розмірі фактично сплаченої Позичальником, При цьому Позичальник за весь період неналежного виконання зобов`язань по сплаті Плати за Кредитом сплачує Банку неустойку в розмірі: - 100% від розміру неналежного сплачених відсотків за користування кредитом; -        100% від розміру неналежного сплачених винагород передбачених Договором. Сплата неустойки здійснюється за кожний місяць такого порушення.
Отже, при укладенні кредитного договору №MKAWGA00000114 від 19.04.2006 та додаткової угоди до нього від 18.03.2016 між сторонами було погоджено сплату відсотків та пені. Також, згідно Додаткової угоди до нього від 18.03.2016 між сторонами в п.4 погоджено збільшений термін строку позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки-пені, штрафів тривалістю 50 (п`ятдесят) років (а.с. 21 на звороті).
Оскільки відповідач не в повному обсязі здійснив погашення заборгованість в строк, визначений кредитним договором, то нарахування процентів, штрафних санкцій на прострочену заборгованість є обґрунтованим та законним, а рішення суду в частині незадоволених вимог є незаконним.
Позивачем було надано належні та допустимі докази щодо наявності заборгованості за Договором, натомість, судом першої інстанції не обґрунтовано зменшення заборгованості та не зазначено в чому полягає неправильність розрахунку заборгованості, який було додано позивачем. 
За вказаних обставин, апелянт вважає, що суд помилково дійшов висновку про зменшення заявлених позивачем позовних вимог щодо відсотків та пені.

       У дане судове засідання відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не з`явились, тоді як належним чином повідомлялись про місце, день та час судового розгляду справи, але заяв/клопотань про відкладення розгляду справи не подавали.
       Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 30.06.2023, ОСОБА_1 повідомлений про день, місце і час судового розгляду.
Згідно пункту 3 частини 8 статті 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
       Згідно довідки Укрпошти від 07.06.2023 про причини повернення судової повістки, така не вручена ОСОБА_2 через відсутність адресата за вказаною адресою.
       За правилами частини 1 статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.
       Довідкою Укрпошти від 08.05.2023 про причини повернення судової повістки доводиться те, що така не вручена ОСОБА_3 по причині того, що останній за вказаною адресою не проживав.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).
       З метою запобігання безладному руху справи з врахуванням особливостей апеляційного процесу, та зважуючи на те що сторони надали усі докази, які вважали за потрібне надати суду, тож такі у їх сукупності дозволяють суду вирішити заявлені позовні вимоги. Наведене на думку колегії суддів з приводу розгляду справи за відсутності позивача не призведе до порушення процесуальних прав сторін у спірних правовідносинах. 
       А звідси, колегія суддів вважає що згідно приписів ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , не перешкоджає розгляду справи в даному судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
А ч. 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
       Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
       За своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
       Так з приписів ст. 76, ч.ч. 1, 2 ст. 77, ст.ст. 78, 79 і 80, ч.ч. 1, 4 ст. 81 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

       Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сума заборгованості по кредиту обрахована невірно, а тому заборгованість по відсоткам та пені підлягає частковому стягненню. Проте, такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають обставинам справи та доданим доказам, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині відхилених позовних вимог з огляду на наступні мотиви.
       У ході апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що 19.04.2006 між AT КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір MKAWGA00000114 (надалі - Договір). Згідно цього договору Банк зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 26 024,75 Дол. США терміном до 16.04.2010, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.
04.01.2013 між сторонами було укладено Додаткову угоду до кредитного договору № MKAWGA00000114 від 19.04.2006. Сума заборгованості, що виникла у період з дати надання Позичальнику кредиту до дати підписання Додаткової угоди зменшили на 19243,77 дол США, а саме: відсотки у розмірі 0,00 дол США, комісія у розмірі 0,00 дол США, пеня у розмірі 19 243,77 дол США.
11.03.2016 було укладено Додаткову угоду до кредитного договору № MKAWGA00000114 від 19.04.2006. Сума заборгованості, що виникла у період з дати надання Позичальнику кредиту до дати підписання Додаткової угоди зменшили на 19 511,52 дол США, а саме: відсотки у розмірі 0,00 дол США, комісія у розмірі 0,00 дол США, пеня у розмірі 2009,52 дол США.
18.03.2016 було укладено Додаткову угоду до кредитного договору № MKAWGA00000114 від 19.04.2006. Відповідно до Додаткової угоди до кредитного договору № MKAWGA00000114 від 19.04.2006 заборгованість на дату укладення Додаткової угоди становила 37 514,54 дол США. Валюта кредиту була замінена з долару США на гривню за курсом 26,69 грн за один долар США. В зв`язку з чим заборгованість позичальника на дату укладення Додаткової угоди становила 1001637,28 грн.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 станом на 13.02.2020 має заборгованість в розмірі 818 786,50 грн, яка складається з наступного:
- 338 006,37 грн - заборгованість за кредитом (тілом кредиту);
- 220 224,28 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;
- 260 555,85 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.
В забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним договором № MKAWGA00000114 від 19.04.2006 між AT КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було укладено Договори поруки від 08.01.2013 р. та від 28.03.2016р.
Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
Нормами статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.
       Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до положень статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
       Згідно з приписами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В силу статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з частинами першою, третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Як зазначено в п.1.1. Кредитного договору № MKAWGA00000114 від 19.04.2006, Банк зобов`язався надати Позичальникові кредитні кошти … зі сплатою за користування кредитними коштами відсотки у розмірі 1,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода надання фінансового інструменту у розмірі 1,00% від суми виданого кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,21% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно п.3.11 цього Договору та винагороди за проведення моніторингу згідно п.6.2 цього Договору. Період сплати вважати з 14 по 19 число кожного місяця.
У п.4.1 Кредитного договору зазначено, що при порушенні Позичальником будь-якого зобов`язання передбаченого пунктами 2.2.2, 2.2.3 даного Договору. Банк має право нараховувати, а Позичальник зобов`язується сплатити Банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні.
Згідно Додаткової угоди №3 від 18.03.2016 року до Кредитного договору № MKAWGA00000114 від 19.04.2006 року, а саме п.1.5, за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати відсотки в розмірі 18,00% річних у строк, зазначений в графіку погашення.
Відповідно до п.1.7 Додаткової угоди №3, у разі порушення Позичальником строків по сплаті відсотків за користування Кредитом та Винагород зазначених в Договорі, згідно статей 212, 611, 651 ЦК України, Сторони узгодили протягом періоду неналежного виконання Позичальником зобов`язань по сплаті відсотків за користування Кредитом та винагород передбачених Договором, далі плата за кредитом, Плата за кредитом нараховується Банком у розмірі фактично сплаченої Позичальником. При цьому, Позичальник за весь період неналежного виконання зобов`язань по сплаті Плати за Кредит сплачує Банку неустойку в розмірі:
-100% від розміру неналежно сплачених відсотків за користування Кредитом;
-100% від розміру неналежно сплачених винагород, передбачених Договором.
Відтак, при укладенні Кредитного договору № MKAWGA00000114 від 19.04.2006 року та Додаткової угоди №3 від 18.03.2016 року до цього кредитного договору, сторонами було погоджено сплату Позичальником за користування кредитними коштами відсотків, а в разі неналежного виконання зобов`язань пені.
Колегія суддів наголошує на тім, що згідно пункту 4 Додаткової угоди №3 від 18.03.2016 року до Кредитного договору, термін позовної давності по вимогах про стягнення Кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки – пені, штрафів за Договором встановлюється сторонами тривалістю 50 (п`ятдесят) років.
Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № MKAWGA00000114 від 19.04.2006 року станом на 13 лютого 2020 року така у ОСОБА_1 становить 338006,37 грн., заборгованість за кредитом (тілом кредиту); 220224,28 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом та 260555,85 грн., нарахована пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за кредитним договором.
Зазначений розрахунок проведено Банком починаючи з 18 березня 2016 року, тобто з того моменту, коли сторони погодили умови Додаткової угоди №3 від 18.03.2016 року до Кредитного договору № MKAWGA00000114 від 19.04.2006 року. Дані такого розрахунку узгоджуються з тими розмірами відсотків, пені, які були погоджені сторонами в Додатковій угоді №3 від 18.03.2016 року. Та разом з цим, ОСОБА_1 не надав суду доказів того, що зазначений розрахунок суперечить умовам погодженої сторонами Додаткової угоди №3 від 18.03.2016 року до Кредитного договору № MKAWGA00000114 від 19.04.2006 року як і не надано ним власного контррозрахунку. 
Відтак, в колегії суддів відсутні законні підстави для неврахування зазначеного Розрахунку заборгованості при розгляді даної справи.
Також за матеріалами справи слідує, що з кожним поручителем, якими є  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , Банком було укладено Договори поруки від 08.01.2013 року та від 28.03.2016 року для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором.
Відповідно до вимог статей 554, 610 ЦК України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники перед кредитором.
А звідси, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 несуть з ОСОБА_1 солідарну відповідальність перед Банком в межах суми заборгованості, якою є заборгованість за кредитом (тілом кредиту); заборгованість по відсоткам за користування кредитом та нарахована пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за кредитним договором, а всього на суму 818.786,50 гривень.

Суд першої інстанції на користь Банку стягнув тільки частково суму 210.856,09 гривень заборгованість по відсоткам за користування кредитом та суму 27.771,00 гривню нарахованої пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за кредитним договором.
Відтак, з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь Банку підлягає достягненню заборгованість у сумі 9.368,19 гривень, відсотків за користування кредитом та у сумі 232.784,85 гривні, пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором.
Наведеного суд першої інстанції не врахував, та безпідставно дійшов помилкового висновку про зменшення заявлених Банком позовних вимог в частині нарахованих відсотків та пені. Відтак, такі висновки суду першої інстанції є такими, що не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства та досліджених обставинах, разом з зібраними у справі доказами та доводами учасників справи.
       Зважуючи на встановлене у контексті вимоги пунктів 1 - 4 частини 1 статті 376 ЦПК України, колегія суддів належним чином дослідивши усі надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшла обґрунтованого висновку про те, що право банку у спірних правовідносинах є порушеним, тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню за вищенаведених доводів, та у зв`язку із цим доводи апеляційної скарги також є підставними.
       Оскільки рішення суду першої інстанції ухвалено за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального і процесуального права, тому воно підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні вимог по стягненні у цілому нарахованих відсотків та пені з постановленням нового судового рішення про задоволення позову в цілому.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
       Згідно пункту 2 частини 2 статті 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача.
       За подачу позову Банк сплатив судовий збір у розмірі 12.281,80 грн., а.с. 39. Але позовні вимоги суд першої інстанції задоволив тільки на суму 576.633,46 грн., що становить 70,42% від суми заявленого позову. Тобто, із суми судового збору підлягала стягнення сума 8.648,84 грн. (12281,80 х 70,42%). Позаяк позовні вимоги задоволено у цілому то достягненню підлягає судовий збір за першу інстанцію у сумі 3.632,96 грн. (12281,80 – 8648,84).
       За подання апеляційної скарги Банк сплатив судовий збір у сумі 18.422,70 грн., а.с. 132.
       Відтак, з  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 22.055,66 грн. (3632,96+18422,70) : 3, а з кожного по 7.351,88 грн.

       Враховуючи викладене та керуючись вимогами статей 141, 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», задовольнити.

Рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 30 квітня 2021 року в частині відмови у задоволенні позову про стягнення частини заборгованості по відсоткам за користування кредитом та стягнення частини пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором, скасувати та постановити з цих частин позовних вимог постанову суду про задоволення таких вимог.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», код ЄДРПОУ: 14360570, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, заборгованість за кредитним договором від 19.04.2006 року №MKAWGA00000114 у розмірі 9 368,19 гривень, відсотків за користування кредитом, у розмірі 232 784,85 гривні, пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», код ЄДРПОУ: 14360570, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, заборгованість за кредитним договором від 19.04.2006 року №MKAWGA00000114 у розмірі 9 368,19 гривень, відсотків за користування кредитом, у розмірі 232 784,85 гривні, пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за кредитним договором.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_3 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», код ЄДРПОУ: 14360570, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, судові витрати у розмірі по 7 351,88 гривню з кожного, судового збору.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 23 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: