ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/3509/22  Номер провадження 33/814/1618/23	Головуючий у 1-й інстанції Високих М. С.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2023 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., при секретарі судового засідання Буйновій О.П., за участі адвоката Харчука О.П., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Харчука Олександра Петровича на постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 04 серпня 2023 року,-
В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 04 серпня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн на користь держави. 
Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 06.08.2022 о 22 год. 06 хв. у м. Полтаві по вул. Анатолія Кукоби, 10, він керував транспортним засобом марки «SsangYong Actyon», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 – адвокат Харчук Олександр Петрович, подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 04 серпня 2023 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в порушення процесуальних вимог суд першої інстанції розглянув справу не в присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності.
Крім того, апелянт посилається на те, що на даний час діє редакції ч.2 ст.176 КУпАП, яка діяла до 01.07.2020 року, та яка передбачає можливість розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч.1 ст.130 КУпАП також за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. Відтак, апелянт вважає, що існує спір щодо підсудності справи №553/3509/22.
Разом із тим, скаржник стверджує, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, адже матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем та його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасника справи, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 06.08.2022 о 22 год. 06 хв. у м. Полтаві по вул. Анатолія Кукоби, 10, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «SsangYong Actyon», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та в медичному закладі водій відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
Визнаючи  ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що дане правопорушення встановлено та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення ААД №086362 від 06.08.2022; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, згідно з яким у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода; відеозаписом.
З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується, з огляду на наступне.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою  Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. 
Пунктом 2.5. ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як можна спостерігати із наявних матеріалів справи, водій ОСОБА_1 не виконав вимоги п.2.5 ПДР України.
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції, в порушення процесуальних вимог, розглянув справу не в присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, апеляційний суд відхиляє, зважаючи на норму ч.2 ст.268 КУпАП, якою передбачено обов`язкову присутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 КУпАП, і серед яких відсутня ч.1 ст.130 КУпАП. 
Відтак, нормам чинного законодавства не вимагається присутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності за ч..1 ст.130 КУпАП, більш того, що вона та її захисник були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.
Твердження апелянта щодо того, що на даний час діє редакції ч.2 ст.276 КУпАП, яка діяла до 01.07.2020 року, та яка передбачає можливість розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч.1 ст.130 КУпАП також за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників, суд також відхиляє зважаючи на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Згідно із ч.2 ст.276 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.
Із наведеного вбачається, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП розглядаються виключно судом, який розташований за місцем вчинення такого правопорушення. При цьому, аналіз норми ч.1 ст.276 КУпАП дозволяє дійти висновку, що дана норма є імперативною та не може бути витлумачена, як така, що передбачає альтернативну підсудність.
Справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно щодо ОСОБА_1 була розглянута Ленінським районним судом м. Полтави, адже інкриміноване йому адміністративне правопорушення було вчинено по вул. Анатолія Кукоби, 10 в м. Полтаві, що відноситься до Подільського (стара назва – Ленінського) району м. Полтави, відтак відсутні підстави вважати, що дана справа була розглянута неповноважним судом.
Аргумент апелянта щодо того, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, адже матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем та його відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд відхиляє з огляду на наступне.
Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП необхідна наявність одночасно двох умов: 1) зафіксований належним чином факт керування транспортним засобом; 2) зафіксований належним чином факт перебування водія цього транспортного засобу в стані сп`яніння або його відмови від проходження відповідного огляду.
Відповідні факти зафіксовані належними та допустимим доказами, що містяться у матеріалах справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення ААД №086362 від 06.08.2022; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, згідно з яким у ОСОБА_1 були виявлені ознаки сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, нестійка хода; записом відеофіксації.
Так, із відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом SsangYong Actyon д.н.з. НОМЕР_1 . В ході спілкування із працівниками поліції, останніми було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема, як вбачається із відеозапису – порушення мови та нестійка хода. 
ОСОБА_1 більше десяти разів питав працівників поліції щодо причин зупинки, на що вони відповідали, що в порядку ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», враховуючи те, що його автомобіль має зовнішні істотні пошкодження, він може бути причетним до ДТП або адміністративного правопорушення. Після тривалих повторень пояснень вищевказаного, працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 в присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, на що він відмовився, і зазначив, що погоджується пройти огляд в закладі охорони здоров`я (хронологічний відрізок – 22:21:23). Після того, як працівники поліції запропонували йому сісти до їх автомобіля, ОСОБА_1 почав знову питати щодо причин зупинки, щодо осіб працівників поліції, і затягував час, щоб не сідати до їх автомобіля. Після того, як працівники поліції перепитали ОСОБА_1 , чи буде він добровільно їхати до закладу охорони здоров`я, він сказав «Ні» (хронологічний відрізок – 22:24:37).
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду  на встановлені  обставини справи, надані  на їх підтвердження докази, суд апеляційної інстанції  вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність  належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Враховуючи наведені вище норми та обставини цієї справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що вона була розглянута повноважним судом із дотриманням законодавчо встановлених правил підсудності.
Таким чином, надаючи оцінку доказам у справі в її сукупності,  апеляційний суд  вважає, що постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 – адвоката Харчука Олександра Петровича задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Харчука Олександра Петровича – залишити без задоволення.
Постанову судді Ленінського районного суду м. Полтави від 04 серпня 2023 року – залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                 Г.Л. Карпушин