Справа № 741/712/22 	Головуючий у 1 інстанції Крупина А. О. 	
Провадження № 33/4823/593/23 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП     	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 року 	місто Чернігів	

Суддя Чернігівського апеляційного суду Акуленко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 03 липня 2023 року,

                                      У С Т А Н О В И В :
Цією постановою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з нього на користь держави судовий збір в сумі 496 грн. 20 коп. 
Судом встановлено, що 03 вересня 2022 року о 23 год. 30 хв. в м. Носівка по вул. Мринський шлях водій ОСОБА_1 керував автомобілем DFM, д. н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з рота, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в Носівській міській лікарні та за допомогою приладу Драгер відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що справу було розглянуто без його участі, хоча ним неодноразово подавалися клопотання про перенесення судового засідання на інший день, оскільки він з об`єктивних причин не міг з`явитися в судове засідання. Зазначає, що він не керував автомобілем, що підтверджується відеозаписом працівників поліції, він не був водієм, його автомобіль не рухався, а працівники поліції його не зупиняли. Крім того, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення йому не було роз`яснено його права.
Оскарживши постанову суду поза строком апеляційного оскарження, просив поновити пропущений процесуальний строк, визнавши причини пропуску поважними.   
Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Наведені апелянтом доводи щодо підстав для поновлення апеляційного строку є переконливими та з метою забезпечення апеляційного оскарження судового рішення, суд вважає за можливе задовольнити клопотання про поновлення апеляційного строку.
В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, підтримав вимоги своєї апеляційної скарги.
Враховуючи вказані обставини, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Протоколом про адміністративне правопорушення встановлено факт  керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмови його від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, що є порушенням вимог п 2.5 ПДР. 
Обставини вчинення апелянтом адміністративного правопорушення судом першої інстанції встановлені вірно. 
Ці обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами, а саме: відеозаписом доданим до протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано автомобіль з включеними фарами, з водійського сидіння якого вийшов ОСОБА_1 та не заперечував, що керував транспортним засобом, пояснюючи, що він приїхав сюди і зупинився, при цьому перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння. На неодноразові пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі відмовився. 
Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 вересня 2022 року (а.с.4)
Цим доказам суд дав належну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. 
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП з дотриманням вимог Інструкції про порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 9.11.2015 року, також порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи  іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 р.
Аналіз доказів у сукупності підтверджує, що ОСОБА_1   роз`яснено процедуру проведення огляду на стан сп`яніння, а також настання можливих наслідків у разі незгоди водія, які полягають у складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1    не керував транспортним засобом, апеляційний суд розцінює як захисну версію уникнути відповідальності, оскільки з відеозаписів працівників поліції вбачається, що з самого початку відеофіксації обставин працівниками поліції ОСОБА_1   не повідомляв, що він не керував автомобілем. 
На думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано вимоги закону щодо засвідчення факту відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння, тому твердження апелянта про зворотне не заслуговують на увагу. 
Стосовно доводів апеляційної скарги про розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , то апеляційний суд приходить до висновку, що у суду І інстанції були підстави для розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, обов`язковість явки якого положеннями ст. 268 КУпАП не визначена.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 неодноразово подавав клопотання про перенесення розгляду справи, які суд першої інстанції задовольняв, надалі 03 липня 2023 року уп`яте ОСОБА_1 до суду не з`явився, подавши письмове клопотання про відкладення судового засідання через його перебування на стаціонарному лікуванні у   КНП «Носівська міська лікарня імені Ф.Я. Примака» з 30 червня 2023 року по теперішній час, додавши довідку № 42 (а. с. 39).
При цьому судом враховується практика Європейського суду з прав людини, яка визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. 
Також не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що працівниками поліції не були роз`яснені його права, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, що він засвідчив своїм підписом.
Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи. 
Адміністративне стягнення накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність  винуватості ОСОБА_1   у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається.
За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, і законних підстав для її скасування чи зміни не вбачається.  
Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,    

П О С Т А Н О В И В :

Поновити строк на апеляційне оскарження ОСОБА_1 .
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 03 липня 2023 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за  ч. 1 ст. 130 КУпАП, – без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.      

Суддя	С. О. Акуленко