ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

10 жовтня 2023 року 	м.Суми	

Справа №592/5630/23 
Номер провадження 22-ц/816/1192/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Філонової Ю. О. ,  Собини О. І. 
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг», 
розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг»
на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 травня 2023 року, в складі судді Шияновської Т.В., ухвалене у м. Суми,

                                                        В С Т А Н О В И В:

01 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг» (далі – АТ «Сумське НВО - ІНЖИНІРИНГ») про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Позовна заява мотивована тим, що з 08.04.2020 року по 08.02.2023 року він перебував у трудових відносинах з АТ «Сумське НВО - ІНЖИНІРИНГ». 08.02.2023 року він звільнився з роботи за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. На день звільнення з роботи, АТ «Сумське НВО - ІНЖИНІРИНГ» нарахувало йому заборгованість з заробітної плати, яка не була виплачена. 29.03.2023 року Ковпаківським районним судом м.Суми було ухвалено рішення, яким стягнуто з АТ «Сумське НВО - ІНЖИНІРИНГ» на його користь вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку у сумі 32300,19 грн, нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 29292,30 грн. Проте, повний розрахунок з ним на сьогоднішній день не здійснено. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по дату звернення до суду, виходячи з розміру середнього заробітку 752 грн 69 коп.
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 травня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволений.
Стягнуто з АТ «Сумське НВО - ІНЖИНІРИНГ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку з 09 лютого 2023 року по 01 травня 2023 року включно в сумі 43656 грн 02 коп., з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.
Стягнуто з АТ «Сумське НВО - ІНЖИНІРИНГ» на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн 60 коп.
В апеляційній скарзі АТ «Сумське НВО – ІНЖИНІРИНГ», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить змінити рішення суду, зменшивши розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 43656 грн 02 коп. до 3000 грн.
Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до наказу № 82 від 07.10.2022р. в товаристві діє режим неповного робочого часу, а саме триденного робочого тижня з робочими днями: понеділок, вівторок, середа з 10.10.2022р. Тому, при обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку з 13 лютого 2023 року по 17 травня 2023 року слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні, виходячи із трьохденного робочого тижня і середньоденного заробітку, обчисленого відповідно до положень Порядку у розмірі 569,84 грн. Вважає, що враховуючи принцип справедливості та співмірності на користь позивача може бути стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 3000 грн.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача – адвокат Супрун Д.В. з доводами відповідача не погодився, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (43656,02 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає не повністю, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України є підставою для його зміни.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 з 08.04.2020 перебував у трудових відносинах з Акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання -ІНЖИНІРИНГ». 08.02.2023 він звільнився з роботи за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України (а.с.8).
В день звільнення позивача, АТ «Сумське НВО - ІНЖИНІРИНГ» не виплатило належних йому сум заробітної плати у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України.
29 березня 2023 року Ковпаківським районним судом м. Суми було ухвалене рішення, яким стягнуто з АТ «Сумське НВО - ІНЖИНІРИНГ» на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу у розмірі тримісячного середнього заробітку у сумі 32 300,19 грн, нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 29292,30 грн(а.с.9-10).
З доданої до апеляційної скарги постанови про закінчення виконавчого провадження вбачається, що фактичний розрахунок з позивачем проведений 19 травня 2023 року (а.с.28).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення ст. 116 КЗпП України, при звільненні відповідач не виплатив позивачу всіх сум, що належали йому від підприємства, тому є підстави для стягнення з відповідача на підставі ч. 1 ст. 117 КЗпП України середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09.02.2023 по 01.05.2023 включно у розмірі 43656 грн 02 коп.
Проте, колегія суддів апеляційного суду не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції в частині визначення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Згідно з вимогами статей 94, 97, 115 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати встановлюється за погодженням сторін, у відповідності до форм і систем оплати праці, норм праці, а також з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством.
Частиною 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що роботодавець зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.
У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.
Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.
При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про виникнення у позивача права на стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, оскільки АТ «СМНВО - Інжиніринг» в порушення ст. 116 КЗпП України в день звільнення ОСОБА_1 не було здійснено розрахунку по нарахованій заробітній платі та вихідній допомозі.
Крім того, колегія суддів бере до уваги доводи апеляційної скарги АТ «СМНВО - Інжиніринг» з приводу того, що товариство звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, адже це порушення допущено саме внаслідок військової агресії Росії проти України, що відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2021.02.0-7 є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили).
Щодо розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку по заробітній платі при звільненні колегія суддів зазначає наступне.
Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100.
Визначаючи розмір середнього заробітку, суд не врахував, що доданий до позовної заяви розрахунковий лист не є належним доказом, оскільки не підтверджує розмір заробітної плати позивача та його середньоденну заробітну плату.
Разом з тим, із наданої апеляційному суду довідки про середньоденну заробітну плату ОСОБА_1 №16-07/245 від 25.05.2023р. вбачається, що середньоденна заробітна плата, без відрахування ПДФО та військового збору складає 569 грн 84 коп. (а.с.39).
В клопотанні про долучення доказів відповідач вказує на поважність причин пропуску строку, встановленого судом першої інстанції на подачу відзиву на позов та відповідних доказів, які колегія суддів вважає поважними. На підставі ч. 3 ст. 367 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе прийняти додану до апеляційної скарги довідку про середньоденну заробітну плату ОСОБА_1 №16-07/245 від 25.05.2023р., як доказ, який не було подано відповідачем до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Таким чином, середньоденна заробітна плата позивача з якої повинен обраховуватися середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку становить 569 грн 84 коп.
Відповідно до наказу № 82 від 07.10.2022р., в АТ «СМНВО - Інжиніринг» встановлений режим неповного робочого часу, а саме триденний робочий тиждень з робочими днями: понеділок, вівторок, середа з 10.10.2022р. 
Даний факт є важливим при визначенні питання щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, проте, судом не був взятий до уваги.
Оскільки позивач звільнився 08.02.2023р., а позивач просив стягнути середній заробіток по день подачі позову - 01.05.2023 р., таким чином, період стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні становить 34 робочі дні (з 13.02.2023 – перший робочий день товариства після звільнення позивача до 01.05.2023). 
Таким чином, сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, що підлягає стягненню з відповідача становить - 19374 грн 56 коп. (34 р.д х 569 грн. 84 коп. (середньоденна заробітна плата=19374 грн 56 коп.), а не у розмірі 43656 грн 02 коп., як вважав суд першої інстанції.
Відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця.
Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЦК України така спрямованість притаманна і заходу відповідальності роботодавця, передбаченому статтею 117 КЗпП України.
Враховуючи компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України.
Виходячи із принципів справедливості та співмірності, враховуючи, що розмір заборгованості по заробітній платі та вихідній допомозі позивача становив 61592,49 грн, за затримку виплати якої відповідач несе відповідальність згідно зі статтею 117 КЗпП України, колегія суддів вважає за необхідне визначити до стягнення на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 3000 грн. Зазначена сума не відображає дійсного розміру майнових втрат позивача, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, а є лише орієнтовною оцінкою тих втрат, які розумно можна було б передбачити.
Суд апеляційної інстанції вважає, що стягнення з відповідача значної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (19374 грн 56 коп.) є несправедливим та може унеможливити виконання роботодавцем певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати іншим працівникам.
Отже, позовні вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивача підлягають задоволенню частково, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3000 грн, що відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для зміни судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Позивач не звільнений від сплати судового збору за подачу позову про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
У зв`язку з частковим задоволенням позову на 7% (просив стягнути 43656,02 грн, а підлягає стягненню 3000 грн), рішення суду першої інстанції в частині стягнення з АТ «Сумське НВО – ІНЖИНІРИНГ» на користь держави судового збору підлягає зміні і з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 75 грн 15 коп. 
З ОСОБА_1 на користь держави підлягає стягненню 998,45 грн за розгляд справи в суді першої інстанції.
Оскільки апеляційна скарга АТ «Сумське НВО – ІНЖИНІРИНГ» підлягає задоволенню, відповідачу за апеляційний перегляд справи підлягає компенсації судовий збір за рахунок позивача в розмірі 1610,40 грн.
Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367 - 369, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд
                                                     
                                          П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання – Інжиніринг» задовольнити.
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 травня 2023 року змінити.
Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково - виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ» (м. Суми, вул. Іллінська, 13, код ЄДРПОУ 00205618) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 3000 грн 00 коп., з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів.
Стягнути з Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково - виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ» (м. Суми, вул. Іллінська, 13, код ЄДРПОУ 00205618) на користь держави судовий збір в розмірі 75 грн 15 коп. за розгляд справи в суді першої інстанції.
Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 998 грн 45 коп. за розгляд справи в суді першої інстанції.
Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - ІНЖИНІРИНГ» (код ЄДРПОУ 00205618) 1610 грн 40 коп. компенсації судового збору за апеляційний перегляд справи.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        Ю. О. Філонова 

                                                                                                   О. І. Собина