УХВАЛА

20 листопада 2023 року 
м. Київ

справа № 400/504/23
адміністративне провадження № К/990/36678/23 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Губської О.А., перевіривши касаційну скаргу Департаменту інфраструктури Херсонської обласної державної адміністрації на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року у справі №400/504/23 за позовом ОСОБА_1 до Херсонської обласної військової адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Департамент інфраструктури Херсонської обласної державної адміністрації, ОСОБА_2 , про визнання протиправним і скасування розпорядження, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
в с т а н о в и в: 
ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Херсонської обласної військової адміністрації, у якому просив:
визнати протиправним та скасувати розпорядження начальника Херсонської обласної військової адміністрації від 26 грудня 2022 року № 191-ОС про звільнення позивача згідно з пунктом 3 частини першої статті 83 Закону України «Про державну службу» (за угодою сторін) з посади директора Департаменту інфраструктури Херсонської обласної державної адміністрації;
поновити позивача на займаній посаді директора Департаменту інфраструктури Херсонської обласної державної адміністрації з дати його звільнення;
стягнути з Херсонської обласної військової адміністрації на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з відповідними відрахуваннями встановлених законом податків та інших обов`язкових платежів.
Крім цього, позивач просив допустити до негайного виконання судове рішення в частині поновлення позивача на посаді та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць з відповідними відрахуваннями встановлених законом податків та інших обов`язкових платежів.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправним і скасовано розпорядження начальника Херсонської обласної військової адміністрації від 26 грудня 2022 року № 191-ОС. Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора Департаменту інфраструктури Херсонської обласної державної адміністрації з 27 грудня 2022 року. Стягнуто з Херсонської обласної військової адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з відповідним відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів в розмірі 231 953,95 грн. Стягнуто з Херсонської обласної військової адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за один місяць (січень 2023 року) з відповідним відрахуванням встановлених законом податків та інших обов`язкових платежів в розмірі 60035,14 грн. Рішення в частині стягнення середнього заробітку за один місяць та поновлення на посаді звернуто до негайного виконання.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині стягнення з Херсонської обласної військової адміністрації на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, Департамент інфраструктури Херсонської обласної державної адміністрації звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), подавши її 01 листопада 2023 року через підсистему «Електронний суд».
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд вважає за потрібне повернути її скаржнику з таких підстав.
Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 351 цього Кодексу.
Згідно з пунктом четвертим частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Перевіркою змісту касаційної скарги встановлено, що скаржник, на виконання вимог статті 330 КАС України, як на підставу звернення до Суду посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України й покликається на те, що судом апеляційної інстанції не були враховані висновки, викладені у постановах Верховного Суду, у справах №№ 591/4938/18, 640/18748/19, 460/4610/20, 553/629/18, 759/11508/16-ц, 404/6236/19 та Верховного Суду України у справі № 6-1269цс16.
Верховний Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).
При цьому, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права. Обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Так, на предмет подібності оцінюються саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмета позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд визначає, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, подібність також визначаться за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно.
Посилання на зазначену вище практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу суб`єкта владних повноважень, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судами попередніх інстанцій у цій справі норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.
У разі посилання на висновки Верховного Суду, які на думку скаржника не були враховані судом апеляційної інстанції, необхідно посилатися на ті висновки, які були зроблені на підставі дослідження норм, що підлягають застосуванню у спірних правовідносинах за однакових умов.
Водночас у скарзі лише викладено обставини справи, зроблено вказівку на постанови Верховного Суду та Верховного Суду України без жодного обґрунтування подібності правовідносин, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
Суд визнає, що посилання скаржника виключно на указані постанови Верховного Суду та Верховного Суду України із зазначенням того, що викладені ним висновки не враховані судом апеляційної інстанції при ухваленні постанови, самі по собі не доводять неврахування висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, подібність яких також не доведена у касаційній скарзі.
Наведене обґрунтування підстав звернення до Верховного Суду із касаційною скаргою не є достатнім у розумінні пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
В решті аргументи заявника зводяться до тлумачення норм матеріального права та переоцінки доказів, що виключає можливість його перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України. 
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
З огляду на те, що скаржник не виклав передбачених КАС України обґрунтованих підстав для оскарження у касаційному порядку судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, з огляду на вимоги пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України,
у х в а л и в:
Касаційну скаргу Департаменту інфраструктури Херсонської обласної державної адміністрації на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року у справі №400/504/23 повернути скаржнику.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	О.А. Губська