ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року 
м. Черкаси   

Справа № 691/877/22		
Провадження № 22-ц/821/1348/23		
категорія на ухвалу 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бородійчука В.Г., 
суддів: Василенко Л.І., Карпенко О.В.
секретаря: Винник І.М.

учасники справи:
позивача:  ОСОБА_1 ;
представника позивача – адвоката Білінкіна Тетяна Вікторівна;
відповідач: ОСОБА_2 ;
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Служба у справах дітей виконавчого комітету Городищенської міської ради Черкаської області 

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 18 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Служба у справах дітей виконавчого комітету Городищенської міської ради Черкаської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

в с т а н о в и в :

Описова частина

20 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Просила суд визнати ОСОБА_2 та його неповнолітніх дочок – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 . 
Стягнути із відповідача на користь позивача понесені судові витрати у зв`язку із розглядом справи.
Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 22.09.2023 року відкрито провадження у справі за позовною заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Служба у справах дітей виконавчого комітету Городищенської міської ради Черкаської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та призначено підготовче судове засідання в даній справі.
У підготовчому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 подала заяву про залишення позову без розгляду та про стягнення з відповідача судових витрат.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 18 травня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача – Служба у справах дітей виконавчого комітету Городищенської міської ради Черкаської області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням залишено без розгляду.
Повернуто ОСОБА_1 із державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 496,20 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову в сумі 496,20 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 7000 грн.
Ухвала суду мотивована тим, що позивач не підтримує своїх позовних вимог в частині визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову та до початку розгляду справи по суті. 
Також суд прийшов до висновку за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача понесені нею судові витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн. та 50 % судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу суду від 18 травня 2023 року.
Просить скасувати ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 18.05.2023 року у частині стягнення з ОСОБА_2 судових витрат понесених ОСОБА_1 на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн. та 50 % судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 1610,40 грн. за подачу апеляційної скарги.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду є незаконне та протиправне, а стягнення судових витрат - безпідставне.
Вказує, що ОСОБА_1 звернулась до суду 20.09.2022 року із вимог про визнання відповідача та його неповнолітніх дітей, такими, що втратили право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Через місяць, 20.10.2022 року, апелянт знявся з реєстрації за вищевказаною адресою. Діти відповідача також зареєстровані та проживають за іншою адресою, що підтверджуються витягами з реєстру територіальної громади, копії яких додав до скарги. 
Отже, так як на момент вирішення справи предмет спору був відсутній, понесені ОСОБА_1 витрати є безпідставними та необґрунтовані.
А тому просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду в частині стягнення судових витрат скасувати. 

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов на адресу апеляційного суду 02 листопада 2023 року, представник позивача – адвокат Білінкіна Т.В. просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 18.05.2023 року – залишити без змін.
Так, заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, представник позивача вказує, що мотиви та підстави, зазначені в даній скарзі щодо скасування ухвали суду є безпідставними та необґрунтованими, у той час як ухвала суду першої інстанції постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи в межах позовних вимог.
При цьому судом було вірно застосовано норми матеріального та процесуального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об`єктивному розгляді справи.
Зазначає, що згідно матеріалів справи відповідач на жодне судове засідання не з`явився, а таких засідань було шість. Жодного документу, зокрема, відзиву, клопотання про зменшення судових витрат, угод про мирне врегулювання спору або будь-якого іншого документу, щодо своєї позиції відносно поданого до нього позову суду не надав. Навіть докази про те, що він знявся з реєстрації з домоволодіння позивачки теж не надав, хоча в нього була така можливість. Дані доказі були долучені стороною позивача.
Вважає, що такі дії відповідача свідчать про свідоме ігнорування та затягування розгляду справи в суді, де відповідач мав право на захист своїх прав та інтересів відповідно до матеріального та процесуального права діючого на сьогодні законодавства України, але не скористався ним.
При зверненні до суду позивачем разом із позовною заявою та доказами було надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми оплати судових витрат за надану правову допомогу, які поніс позивач, із детальним описом та вартістю послуг наданих адвокатом Білінкіною Т.В. в даній справі на підставі Договору від 04.08.2022 року про надання правової допомоги зі строком дії до 31.12.2023 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань та здійснена оплата послуг адвоката у розмірі 7000,00 грн. Дані витрати підтверджуються квитанцією Банка, копією реквізитів банківського рахунку адвоката Білінкіної Т.В., які надавалися разом із позовом (для відповідача також). Додатково позивач ще понесла такі судові витрати, як сплата судового збору у розмірі 994,40 грн..
Відтак, позивачем належним чином підтверджено понесення нею судових витрат в тому числі на правову допомогу. 

Мотивувальна частина
Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Постановляючи ухвалу про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не підтримує своїх вимог внаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову та до початку розгляду справи по суті.
Судові витрати вирішені судом по даній справі у відповідності ч. 3 ст. 142 ЦПК України. 
Зважаючи на те, що рішення суду оскаржено лише в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справи, а саме судовий збір та витрати на правову допомогу, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в цій частині відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України.
В частині залишення позову без розгляду ніким не оскаржується.
Виходячи з положень ч. 3 ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
За змістом п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Згідно з ч. 3 ст. 257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.
Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Виходячи з положень ч. 3 ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
За змістом п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
Згідно з ч. 3 ст. 257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.
Відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Згідно ч. 3 ст. 257 ЦПК України в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат.
Так апеляційний суд звертає увагу відповідно до ЦПК України звернення з позовною заявою є реалізацією стороною принципу забезпечення права на звернення до суду за захистом та принципу диспозитивності. Водночас ЦПК України передбачає загальний принцип відшкодування судових витрат.
Колегія суддів наголошує, що подання позову до суду та відкриття провадження у справі вимагає від учасників справи вчинення дій на захист своїх інтересів і спонукає до здійснення певних дій, які б не були реалізовані за відсутності спору.
З матеріалів справи вбачається, що до суду позивач ОСОБА_1 звернулась 20.09.2022 року, а 20.10.2022 року відповідач ОСОБА_6 знявся з реєстраційного обліку з житлового будинку по АДРЕСА_1 .
Після відкриття провадження у справі, відповідач ОСОБА_2 знявся з реєстрації обліку з вказаного житлового будинку, що стало підставою для звернення позивача із заявою про залишення позову без розгляду.
Відтак, ОСОБА_1 , реалізовуючи своє право на звернення до суду за захистом своїх прав та законних інтересів, змушена була звернутись до суду із даним позовом та відповідно сплатити судовий збір за його подання, оскільки відповідач чинив перешкоди у користуванні приватним житлом, і лише після відкриття провадження у справі відповідач задовольнив вимоги позивача, що свідчить про те, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача.
Отже, у разі залишення позовної заяви без розгляду відсутні будь-які обставини, які б унеможливлювали відшкодування судових витрат позивачу.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що подання представником позивача ОСОБА_5 заяви про залишення позовної заяви без розгляду, так як позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем, є реалізацією суб`єктивного процесуального права позивача у даній справі, однак не є свідченням необґрунтованості поданої позивачем позовної заяви та не дає підстав для висновку, що внаслідок саме неправильних дій позивача було ініційовано провадження у даній справі, оскільки оцінка обґрунтованості заявлених позивачем позовних вимог в даному випадку судом першої інстанції не здійснювалась.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з`являвся, клопотання про зменшення судових витрат не подавав.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для задоволення вимог позивача про розподіл судових витрат безпідставними, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів необґрунтованих дій, неправильних дій або зловживання позивачем процесуальними правами.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не свідчить про порушення судом норм процесуального права.
Згідно з пунктом першим частини першої статті 374  та статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не впливають на правильність ухвали суду першої інстанції.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які могли б бути підставою для її скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області - залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
Ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 18 травня 2023 року про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Служба у справах дітей виконавчого комітету Городищенської міської ради Черкаської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - залишити без зміни.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного  судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.  

Повний текст виготовлено 22 листопада 2023 року.

Головуючий                                                В.Г. Бородійчук        

Судді                                                                Л.І. Василенко

                                                                О.В. Карпенко