УХВАЛА
12 жовтня 2023 року 
м. Київ
справа № 480/409/22
адміністративне провадження № К/990/33951/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого  - Шишова О.О., 
суддів: Дашутіна І.В., Желтобрюх І.Л.,
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року у справі №480/409/22 за позовом Приватного акціонерного товариства «Конотопський хлібокомбінат» до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги,
установив:
Приватне акціонерне товариство «Конотопський хлібокомбінат» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Сумській області, в якому просило визнати протиправною та скасувати податкову вимогу відповідача від 27 вересня 2021 року № 0023633-1302-1820, в якій зазначено, що станом на 26 вересня 2021 року за ПАТ «Конотопський хлібокомбінат» є наявний узгоджений податковий борг у розмірі 327 414,15 грн, а саме податок на доходи фізичних осіб в сумі 1 020 грн, податок на прибуток підприємств в сумі 97 914,15 грн, адміністративні штрафи та інші санкції в сумі 228  480,00 грн.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2022 року позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Сумській області подало апеляційну скаргу.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в частині сплати судового збору.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 2 лютого 2023 року задоволено клопотання відповідача про продовження строку на усунення недоліків та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів від дати отримання копії ухвали про продовження строку.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДПС про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, апеляційну скаргу повернуто скаржнику.
2 березня 2023 року відповідач повторно звернувся з апеляційною скаргою. До апеляційної скарги були долучені платіжне доручення від 22 грудня 2022 року № 2168 про сплату судового збору у розмірі 3405 грн та платіжна інструкція від 27 лютого 2023 року № 192 про сплату судового збору у розмірі 3961,82 грн. Разом із апеляційною скаргою також була подана заява про поновлення строку на апеляційне оскарження. Апелянт зазначив, що вперше подав апеляційну скаргу з дотриманням строку на апеляційне оскарження, але вона була повернута судом з підстав несплати судового збору. Водночас Головне управління ДПС у Сумській області вчиняло усі можливі дії задля оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі, підтвердженням чого, зокрема, є часткова сплату судового збору у розмірі 3405 грн. Просив врахувати, що вдруге апеляційна скарга була подана у максимально короткий строк з моменту повернення попередньо поданої скарги та із долученням доказів про повну оплату судового збору. Вказані обставини у сукупності, на думку апелянта, свідчили про його сумлінне і добросовісне ставлення до наявних у нього прав і обов`язків.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2023 року визнано неповажними наведені Головним управління ДПС у Сумській області підстави пропуску строку на апеляційне оскарження. У відкритті апеляційного провадження відмовлено на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.
Постановою Верховного Суду від 7 серпня 2023 року касаційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, задоволено. Ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2023 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі № 480/409/22 скасовано. Справу                            № 480/409/22 направлено до Другого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження. Причини пропуску скаржником строку апеляційного оскарження визнано неповажними.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року апеляційну скаргу було залишена без руху, через пропуск строку на звернення з апеляційною скаргою та надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху шляхом направлення до Другого апеляційного адміністративного суду заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин пропуску строку та обґрунтованих підстав для його поновлення з посиланням на відповідні докази.
Згідно з наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного листа, Головним управлінням ДПС у Сумській області отримано копію ухвали про залишення апеляційної скарги без руху 21 серпня 2023 року о 19:42 год.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року у відкритті апеляційного провадження відмовлено на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд виходив із того, що вимоги ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2023 року не виконані, недоліки апеляційної скарги не усунуто.
10 жовтня 2023 року на адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Сумській області  на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року у справі №480/409/22, у якій скаржник просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та направити справу для подальшого розгляду до суду апеляційної інстанції.
Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, скаржник посилається на те, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права і, як наслідок, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі.
Перевіряючи доводи касаційної скарги, суд виходить з такого.
Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Колегія суддів Верховного Суду погоджується з вищенаведеним висновком апеляційного суду, враховуючи наступне.
Статтею 295 КАС України визначено строк на апеляційне оскарження судового рішення, а пунктом першим частини п`ятої статті 296 цього Кодексу закріплено вимоги щодо форми та змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору.
За правилами частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених  статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт четвертий частини першої статті 299 КАС України).
Крім того, згідно з частиною другою статті 299 КАС України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.
Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).
Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.
Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.
Окрім цього, пунктом другим частини третьої статті 2 КАС України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.
Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 КАС України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.
Отже, органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.
Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Установлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.
Залишаючи апеляційну скаргу без руху, суд апеляційної інстанції надавав податковому органу достатній строк для усунення недоліку апеляційної скарги щодо наведення підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, однак у встановлений судом апеляційної інстанції строк скаржником недоліки апеляційної скарги усунуто не було.
Відтак правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження є очевидним, розумні сумніви щодо їх застосування чи тлумачення відсутні.
Верховний Суд не встановив неправомірних обмежень судом апеляційної інстанції у реалізації відповідачем права на апеляційне оскарження судових рішень, доводи касаційної скарги також не спростовують вищенаведених висновків про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» («Levages Prestations Services v. France») від 23 жовтня 1996 року, заява № 21920/93; «Гомес де ла Торре проти Іспанії» («Brualla Gomes de la Torre v. Spain») від 19 грудня 1997 року, заява № 26737/95).
Ураховуючи те, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 248, 333 КАС України, Верховний Суд
ухвалив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року у справі №480/409/22 за позовом Приватного акціонерного товариства «Конотопський хлібокомбінат» до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями й оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                                           О.О. Шишов

Судді                                                                                                                                       І.В. Дашутін
                                                                                                                                                 
                                                                                                                                               І.Л.Желтобрюх