ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
                                                                                                              
25 жовтня 2023 року                                                                    
м. Київ
                                                                                                           
справа № 676/192/20
провадження № 61-1097св22 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
судді-доповідача - Литвиненко І. В.
суддів: Ігнатенко В. М., Карпенко С. О., Сердюк В. В., Фаловська І. М., 
 
учасники справи:
позивач - заступник керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави,
відповідачі: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Форк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд», 
третя особа - ОСОБА_2 ,
 	
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 травня 2021 року у складі судді Шевцової Л. М. та постанову Хмельницького апеляційного суду                            від 16 грудня 2021 року у складі колегії суддів: Грох Л. М., Гринчука Р. С.,                         Костенка А. М.
 
у справі за позовом заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Форк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд»,                              третя особа - ОСОБА_2 , про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог 
Заступник керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури звернувся у січні 2020 року до суду з вищевказаним позовом в інтересах держави, який змінив у процесі розгляду справи, і остаточно просив:
- визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області (далі - ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області) від 17 жовтня                    2017 року № 22-20918-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 6822484100:02:003:0400 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Колодіївської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області; 
- витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» (далі - ТОВ «Зарус-Інвест») та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд» (далі - ТОВ «Агро-Еко-Граунд») на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку з кадастровим номером 6822484100:02:003:0400 площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17 жовтня     2017 року № 22-20918-СГ ОСОБА_1 .
Зазначений позов мотивований тим, що наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17 жовтня 2017 року № 22-20918-СГ затверджено документацію із землеустрою, надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6822484100:02:003:0400) та передано у власність для ведення особистого селянського господарства. 
На підставі зазначеного наказу 17 жовтня 2017 року зареєстровано право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку.
Згідно з договором купівлі-продажу земельної ділянки від 27 жовтня 2017 року               № 5580 право власності ОСОБА_1 на цю земельну ділянку припинено та                   27 жовтня 2017 року зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Форк» (далі - ТОВ «Форк»).
ТОВ «Форк» об`єднало земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6822484100:02:003:0400) з іншими земельними ділянками та створило об`єкт речового права - земельну ділянку з кадастровим номером 6822484100:02:003:0531.
На підставі договору купівлі-продажу від 14 грудня 2017 року ТОВ «Форк» відчужило земельну ділянку з кадастровим номером 6822484100:02:003:0531 ОСОБА_2 . 
У подальшому земельна ділянка з кадастровим номером 6822484100:02:003:0531 за заявою ОСОБА_2 поділена на дві земельні ділянки площею по 44 га кожна із кадастровими номерами 6822484100:02:003:0532 та 6822484100:02:003:0533.
ОСОБА_2 на підставі акта приймання-передачі майна від 13 березня 2018 року вніс до статутного капіталу ТОВ «Зарус-Інвест» земельні ділянки з кадастровими номерами 6822484100:02:003:0532 та 6822484100:02:003:0533, які на підставі договору оренди землі від 20 березня 2018 року перебувають в оренді ТОВ «Агро-Еко-Граунд».
Наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17 жовтня 2017 року                                   № 22-20918-СГ підлягає визнанню недійсним, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 незаконно отримав у власність земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6822484100:02:003:0400) для ведення ОСГ, оскільки мав у власності на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Київській області № 10-13451/15-17-СГ від 31 липня 2017 року (право зареєстровано 21 серпня 2017 року) земельну ділянку площею              2 га (кадастровий номер 3221288400:07:035:0003) для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Світильнівської сільської ради Броварського району Київської області та використав своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки даного виду використання. 
Оскільки ОСОБА_1 не мав права на отримання зазначеної земельної ділянки у власність, в подальшому земельна ділянка ним була відчужена поза волею її власника - держави, в силу положень статті 388 ЦК України власник має право витребувати це майно у її набувача ТОВ «Зарус-Інвест».
Враховуючи наявність орендних відносин між ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд», без припинення права оренди ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на спірну земельну ділянку неможливо повернути державі земельну ділянку з кадастровим номером 682248184100:02:003:0400.
 
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області рішенням                            від 11 травня 2021 року позов задовольнив.
Визнав недійсним наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області                                              № 22-20918-СГ від 17 жовтня 2017 року, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га (кадастровий номер 6822484100:02:003:0400), для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходиться за межами населених пунктів Колодіївської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.
Витребував у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку з кадастровим номером 6822484100:02:003:0400, загальною площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області від 17 жовтня 2017 року № 22-20918-СГ, ОСОБА_1 .
Повернув Хмельницькій обласній прокуратурі 3 842 грн надмірно сплачених судових витрат.
Стягнув з ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_1 , ТОВ «Зарус-Інвест», ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь прокуратури Хмельницької області витрати з оплати судового збору по 960,50 грн з кожного.
Рішення місцевого суду мотивоване тим, що ОСОБА_1 , зловживаючи своїм правом, набув спірну земельну ділянку у власність внаслідок вчинення неправомірних дій, а саме не повідомив ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області про те, що раніше скористався правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для аналогічних потреб, отримав незаконні переваги порівняно з іншими громадянами, чим порушено суспільний інтерес на законність у цій сфері, оскільки кожен громадянин має право лише одноразово використати своє право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для певної категорії потреб, а тому наказ про передачу відповідачу даної земельної ділянки підлягає скасуванню.
Оскільки оспорюваний наказ є недійсним, тому підлягають задоволенню позовні вимоги про витребування земельної ділянки в координатах, межах та конфігурації, що була передана на підставі вказаного наказу.
Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Зважаючи на наявність орендних відносин між ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд», з урахуванням законодавчих змін, скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію прав на земельну ділянку з кадастровим номером 682248184100:02:003:0400 без прийняття судом рішення про припинення права оренди земельних ділянок 6822484100:02:003:0532 та 6822484100:02:003:0533 є неможливим.
Позовна вимога щодо скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно державної реєстрації права власності ТОВ «Зарус-Інвест» та право оренди ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на земельну ділянку з кадастровим номером 6822484100:02:003:0531 пред`явлена в іншому позові та перебуває на розгляді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду.
Хмельницький апеляційний суд постановою від 16 грудня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ «Зарус-Інвест» залишив без задоволення, а рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 травня 2021 року залишив без змін.
Постанову апеляційний суд мотивував тим, що задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що земельна ділянка вибула з власності держави поза її волею, наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області                                  від 17 жовтня 2017 року, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку, прийнятий з порушенням вимог частини першої статті 121, частини четвертої статті 116 ЗК України та є незаконним. Держава уповноважена витребувати земельну ділянку, яка набута в порядку безоплатної приватизації від ТОВ «Зарус-Інвест», як добросовісного набувача, та ТОВ «Агро-Еко-Граунд», як орендаря.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
Представник ТОВ «Зарус-Інвест» - адвокат Сергійчук Ю. В. у січні 2022 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 травня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 16 грудня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині витребування у ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області спірної земельної ділянки та в частині стягнення з ТОВ «Зарус-Інвест» витрат на оплаті судового збору і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про витребування зазначеної земельної ділянки.
 
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У касаційній скарзі як на підставу оскарження судового рішення заявник посилається на пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України та, зокрема вказує, що судами попередніх інстанцій не досліджено, чи встановив прокурор бездіяльність ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області щодо неповернення у власність держави спірної земельної ділянки та у чому полягає така бездіяльність. У матеріалах справи відсутні докази звернення прокурора до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області з повідомленням про наявність підстав для здійснення представництва.
Прокурор фактично звернувся із позовом на захист прав та інтересів                                            ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, яке наділено повноваженнями щодо розпорядження спірними земельними ділянками, є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю щодо здійснення захисту прав та охоронюваних законом інтересів держави в судовому порядку.
Прокурором не дотримано порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», для звернення до суду з відповідним позовом та наявності законних підстав для представництва прокурором інтересів держави, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області не може чи не бажає здійснювати захист інтересів держави та звертатися до суду з відповідним позовом.
Судами попередніх інстанцій не враховано правові висновки, висловлені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі                       № 912/2385/18 та у постанові Верховного Суду від 05 листопада 2020 року у справі № 910/21377/17.
Позовна заява підписана заступником керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури без долучення до позовної заяви документів, які підтверджують його повноваження, що є порушенням частини другої статті 175 ЦПК України.
Таким чином, при встановленні правомірності підписання позовної заяви заступником керівника Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури, судами попередніх інстанцій не враховано правовий висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладений у постановах Верховного Суду                    від 25 вересня 2019 року у справі № 819/198/17 та від 27 травня 2020 року у справі № 819/478/17.
Станом на час звернення до суду із цим позовом, об`єкт - земельна ділянка, яку просить витребувати прокурор, не існує як об`єкт цивільного права, її кадастровий номер скасований, відповідно були відсутні підстави для задоволення позову про витребування такої земельної ділянки (правовий висновок, висловлений у постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 522/1029/18).
Згідно з правовим висновком, висловленим у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19, обрання неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові. Однак зазначений висновок також не був врахований судами.
Правові підстави для задоволення позовних вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння відсутні, оскільки на земельні ділянки, у які входить спірна земельна ділянка, накладено арешт в рамках кримінального провадження (правова позиція Верховного Суду, висловлена у постановах від 15 травня 2018 року у справі № 335/12096/15-ц, від 23 травня 2018 року у справі № 569/4374/16-ц,                       від 19 червня   2019 року у справі № 914/1671/17 та від 19 листопада 2019 року у справі № 755/9215/15-ц, які також не були враховані судами).
При встановленні правомірності задоволення вимог про витребування земельної ділянки при відсутності належних доказів того, що спірна земельна ділянка належить державі - ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, судами не враховано висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2019 року у справі № 522/1029/18, від 07 листопада 2018 року у справі № 488/6211/14-ц.
 
Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
Від керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури у травні 2022 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому заявник просить залишити її без задоволення, посилаючись на те, що звернення прокурора до суду у цих правовідносинах спрямовано на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання щодо розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної форми власності.
Заявником безпідставно ототожнено правовий статус особи, яка представляє конкретну юридичну особу, та прокурора, який здійснює представництво інтересів держави відповідно до статті 131-1 Конституції України.
Спірна земельна ділянка була об`єднана з іншими земельними ділянками, внаслідок чого утворилася нова земельна ділянка, якій присвоєно інший кадастровий номер, і обтяжена у рамках кримінального провадження, не можуть бути перешкодою для захисту права державної власності на землю. Посилання ТОВ «Зарус-Інвест» на неможливість витребування у нього спірної земельної ділянки не відповідають закону та фактичним обставинам справи.
Висновки судів попередніх інстанцій не суперечать правовим позиціям Верховного Суду.
Посилання у касаційній скарзі на неврахування судами правових позицій Великої Палати Верховного Суду, висловлених у постанові від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 та у постановах Верховного Суду від  15 травня 2018 року у справі                 № 335/12096/15-ц, від 23 травня 2018 року у справі № 569/4374/16-ц,                                          від 13 листопада 2019 року у справі № 755/9215/15-ц, від 19 червня 2019 року у справі № 914/1671/17 є помилковими, оскільки зазначені висновки стосуються інших правовідносин, ніж ті, які є предметом розгляду судів першої та апеляційної інстанцій.
На час прийняття оспорюваного наказу та пред`явлення позову повноваження щодо розпорядження землею цієї категорії належало державі в особі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, тому прокурор правомірно звернувся із цим позовом як самостійний позивач.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Верховний Суд ухвалою від 26 квітня 2022 року відкрив касаційне провадження у цій справі та витребував її матеріали із Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області.
Справа № 676/192/20 надійшла до Верховного Суду 20 червня 2022 року.
Верховний Суд ухвалою від 07 липня 2022 року справу призначив до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Верховний Суд ухвалою від 10 серпня 2022 року зупинив касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справи № 676/7428/19 (провадження № 61-361сво22).
Верховний Суд ухвалою від 28 червня 2023 року поновив касаційне провадження у цій справі.
Верховний Суд ухвалою від 26 липня 2023 року передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 13 вересня 2023 року повернула справу Верховному Суду для продовження розгляду.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 17 жовтня 2017 року                             № 22-20918-СГ затверджено документацію землеустрою та надано ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 6822484100:02:003:0400 із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.
17 жовтня 2017 року право власності на вказану земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_1 .
На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27 жовтня 2017 року                     № 1231 право власності ОСОБА_1 на зазначену земельну ділянку припинено і того ж дня зареєстровано за ТОВ «Форк».
На підставі технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок від 01 листопада 2017 року, розробленої ТОВ «Інститут землеустрою «право на землю», за заявою ТОВ «Форк» шляхом об`єднання земельних ділянок, в тому числі з кадастровим номером 6822484100:02:003:0400, утворено земельну ділянку з кадастровим номером 6822484100:02:003:0531.
ТОВ «Форк» на підставі договору купівлі-продажу від 14 грудня 2017 року відчужило земельну ділянку з кадастровим номером 6822484100:02:003:0531 ОСОБА_2 .
В подальшому земельна ділянка з кадастровим номером 6822484100:02:003:0531 за заявою ОСОБА_2 була поділена на дві ділянки площею по 44 га з кадастровими номерами 6822484100:02:003:0532 та 6822484100:02:003:0533.
05 січня 2018 року зареєстровано право власності за ОСОБА_2 на зазначені земельні ділянки.
ОСОБА_2 17 березня 2018 року на підставі акта приймання-передачі майна вніс до статутного капіталу ТОВ «Зарус-Інвест» земельні ділянки з кадастровими номерами 6822484100:02:003:0533 (площею 44 га) та 6822484100:02:003:0532 (площею 44 га).
На даний час земельні ділянки з кадастровим номером 6822484100:02:003:0532 та 6822484100:02:003:0533 на підставі договору оренди землі від 20 березня 2018 року перебувають в оренді ТОВ «Агро-Еко-Граунд».
На підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Київській області від 31 липня 2017 року                   № 10-13451/15-17-сг ОСОБА_1 отримав у приватну власність земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 3221288400:07:035:0003 - для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів Світильнівської сільської ради Броварського району Київської області.
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційноїскарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною першою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення в частині вирішення позовних вимог про витребування спірного нерухомого майна у відповідачів юридичних осіб у повній мірі не відповідають, з огляду на таке.
У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.
Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності. Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.
Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.
Положеннями частини другої статті 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також установленими ним передумовами для звернення до суду.
Згідно з пунктами 1, 6 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:
- справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці;
- справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.
Тож розмежування компетенції судів з розгляду спорів здійснюється відповідно до їх предмета та суб`єктного складу учасників. У порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. Спори, сторонами в яких є юридичні особи та фізичні особи-підприємці, про захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів розглядаються господарськими судами.
У справі, яка переглядається, предметом позову є, зокрема, вимоги заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави про витребування нерухомого майна із незаконного володіння юридичних осіб -                   ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд». 
Тобто учасниками спору є держава, від імені якої звернулась прокуратура, та юридичні особи.
Отже, спір у справі в частині вимог про витребування спірного нерухомого майна у відповідачів юридичних осіб на користь держави за своїм суб`єктним складом підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
Наведене відповідає висновкам, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12 червня                      2023 року у справі № 676/7428/19 (провадження № 61-361сво22).
З огляду на викладене, суди не врахували зазначених норм процесуального права, у зв`язку з чим дійшли помилкового висновку про розгляд позовних вимог про витребування спірного нерухомого майна у юридичних осіб в порядку цивільного судочинства.
Судам слід було закрити провадження у справі в частині вирішення означених позовних вимог, оскільки спір в цій частині підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області                       від 11 травня 2021 року та постанова Хмельницького апеляційного суду                            від 16 грудня 2021 року оскаржуються в касаційному порядку лише в частині вирішення позовних вимог про витребування спірної земельної ділянки у                           ТОВ «Зарус-Інвест» та ТОВ «Агро-Еко-Граунд» на користь держави, тому і переглядаються Верховним Судом тільки в цій частині.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Згідно пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд свою ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити заяву без розгляду у відповідній частині.
Відповідно до змісту частини першої статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Згідно з частиною третьою статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин Верховний Суд доходить висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувані судові рішення в частині вирішення позовних вимог про витребування у відповідачів - юридичних осіб спірного нерухомого майна підлягають скасуванню із закриттям в означеній частині провадження у справі відповідно до частини першої статті 414 ЦПК України.
Керуючись статтями 400, частинами третьою-п`ятою статті 403, статтями 409, 414, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 
 
ПОСТАНОВИВ: 
 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» задовольнити частково.
Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області                       від 11 травня 2021 року та постанову Хмельницького апеляційного суду                            від 16 грудня 2021 року в частині вирішення позовних вимог заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельної ділянки з кадастровим номером 6822484100:02:003:0400, загальною площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 17 жовтня 2017 року № 22-20918-СГ ОСОБА_1 , стягнення судового збору з Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд» скасувати.
Провадження у справі № 676/192/20 в частині позовних вимог заступника керівника Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю «Зарус-Інвест» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Еко-Граунд» на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельної ділянки з кадастровим номером 6822484100:02:003:0400, загальною площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 17 жовтня 2017 року № 22-20918-СГ ОСОБА_1 , закрити.
Роз`яснити   заступнику   керівника   Кам`янець-Подільської  окружної  прокуратури,  що   розгляд   справи   в   частині   витребування   у   Товариства   з   обмеженою відповідальністю   «Зарус-Інвест»  та  Товариства  з  обмеженою   відповідальністю  «Агро-Еко-Граунд»     на     користь     держави     в     особі    Головного    управління 
Держгеокадастру у Хмельницькій області земельної ділянки з кадастровим номером 6822484100:02:003:0400, загальною площею 2 га, що розташована за межами населених пунктів Колодіївської (Китайгородської) сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, в координатах, межах та конфігурації, що була передана відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області від 17 жовтня 2017 року № 22-20918-СГ ОСОБА_1 , за його позовом віднесено до юрисдикції господарського суду.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.                      
 
Судді:І. В. Литвиненко    В. М. Ігнатенко     С. О. Карпенко    В. В. Сердюк   І. М. Фаловська