КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 33/824/4610/2023      
Справа 357/6294/23         
Головуючий в суді І інстанції Дорошенко С.І.
Доповідач в суді ІІ інстанції Кашперська Т.Ц.
 
П О С Т А Н О В А
Іменем   України
 
30 жовтня 2023 року                                                                                     
м. Київ
Київський апеляційний суд у складі судді Кашперської Т.Ц., з участю захисника Ремесло Світлани Миколаївни, розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Ремесло Світлани Миколаївни на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.5 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,  
 
в с т а н о в и в :
 
Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2023 року на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху і вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір в сумі 536,80 грн.
 
ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він 17 травня 2023 року о 15 год. 00 хв. в м. Біла Церква по вул. Першотравнева, 6-а керував автомобілем Mitsubishi Carisma, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість шкіряного покриву обличчя), водієві було запропоновано пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря нарколога, на що водій категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
У апеляційній скарзі захисника Ремесло С.М., поданій 11 вересня 2023 року, указано на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне та однобічне з`ясування фактичних обставин справи, ненадання належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, формальний підхід до вивчення фактичних обставин справи та необхідність скасування постанови.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказувала, що працівником патрульної поліції та лікарем медичного закладу було грубо порушено порядок огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Так, 17 травня 2023 року о 15:00 ОСОБА_1 безпідставно було зупинено працівниками патрульної поліції та запропоновано пройти обстеження на стан наркотичного сп`яніння, на що він погодився. По дорозі до медичного закладу працівник патрульної поліції зупинився біля аптеки та за свій особистий кошт придбав експрес-смужку для перевірки на стан наркотичного сп`яніння в домашніх умовах, та в подальшому працівник патрульної поліції разом з особою медичного закладу примушували ОСОБА_1 здати на аналіз сечу, шляхом перевірки експрес-смужкою, що беззаперечно є незаконними діями. За таких обставин ОСОБА_1 був вимушений покинути медичний заклад, оскільки не зобов`язаний виконувати явно незаконні накази.
Посилалася на п. 7 розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, відповідно до якої проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим, на п. 8 розділу 3 Інструкції, згідно якого метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинити стан сп`яніння, п. 9 розділу 3 Інструкції, згідно якого використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом на повірку робочого засобу вимірювальної техніки, п. 13 розділу 3 Інструкції, згідно якого для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних в п. 12 цього розділу; п. 22 розділу 3 Інструкції, згідно якої висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними, а також на зміст ч. 5 ст. 266 КУпАП. 
Вважала, що за наведених обставин в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а допустимих доказів вини особи суду не надано.
На підставі вищевикладеного просила постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2023 року скасувати, провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
 
Також в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивоване тим, що про постанову захиснику стало відомо лише 31 серпня 2023 року, оскільки нею направлялося клопотання про відкладення судового розгляду, призначеного на 15 серпня 2023 року, а про наступну дату слухання повістка не надходила, як з`ясувалося в подальшому, суд прийняв рішення розглядати справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та за наявності клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.
З матеріалів справи встановлено, що строк на оскарження постанови захисник Ремесло С.М. пропустила з поважних причин, оскільки розгляд справи відбувався у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисника, докази направлення копії постанови особі, щодо якої її винесено, в матеріалах справи відсутні, а захиснику вручено копію постанови під розписку лише 31 серпня 2023 року (а. с. 47).
За наведених обставин та з метою забезпечення реалізації права ОСОБА_1 на допуск до правосуддя, в якому не може бути відмовлено з формальних підстав, апеляційний суд визнає поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та вважає за необхідне поновити цей строк.
 
В судовому засіданні захисник Ремесло С.М. подану апеляційну скаргу підтримала, підтвердила її доводи та просила її задовольнити. 
 
Заслухавши захисника Ремесло С.М., вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.
 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
 
За змістом ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок № 1103) та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція № 1452/735), щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у формі відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у поліцейського виникають після встановлення факту керування певною особою транспортним засобом, виявлення у неї ознак наркотичного сп`яніння, висунення поліцейським пропозиції про проходження огляду на стан сп`яніння та відмови особи від проходження такого огляду, яка повинна бути висловлена у формі, яка не передбачає двозначного трактування цієї відмови чи викликати сумніви у її дійсності. Лише після висловлення такої відмови адміністративне правопорушення вважається вчиненим і породжує у поліцейського обов`язок скласти протокол про адміністративне правопорушення.
 
Дотримання поліцейськими зазначеної процесуальної процедури судом першої інстанції перевірено.
 
Висновки судді місцевого суду про доведеність факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:
 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 142719 від 17 травня 2023 року в частині часу і місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу, яка його вчинила, ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким особа керувала;
 
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеним 17 травня 2023 року, згідно якого, у ОСОБА_1 в результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість шкірного покриву обличчя, огляд не проводився в зв`язку з відмовою водія від огляду;
 
- рапортом поліцейського від 17 травня 2023 року про те, що 17 травня 2023 року під час несення служби було зупинено транспортний засіб Mitsubishi Carisma, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , під час перевірки документів було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість шкірного покриву обличчя. Водію було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку, на що він погодився. Водія ОСОБА_1 було доставлено до Сквирського ЦМЛ КНП «СМР» та в присутності лікаря було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, а саме надати свою біологічну речовину для проведення аналізу на вміст наркотичних речовин, водій відмовився здавати свою біологічну речовину, водію було роз`яснено, що це буде розцінено як відмова від проходження огляду. Також водію було роз`яснено його права та повідомлено, що буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після чого водій запитав, чи він перебуває у статусі затриманого, на що отримав відповідь, що він не затриманий, та він пішов у невідомому напрямку, тим самим відмовився від підписів в протоколі та отримання копії. На водія ОСОБА_1 було складено протокол серії ААД № 142719 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, транспортний засіб не евакуювався, так як не перешкоджав дорожньому руху;
 
- відеозаписом події, з якого судом встановлено, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування та перевірки документів працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що підозрюють його в керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, та запропонували пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі, на що останній погодився. Відеозаписом зафіксовано, що працівники поліції в службовому автомобілі запитали у ОСОБА_1 коли останній вживав наркотичні речовини, на що ОСОБА_1 повідомив, що два-три тижні тому. Працівниками поліції ОСОБА_1 було доставлено до медичного закладу в якому лікар-нарколог запропонувала ОСОБА_1 здати аналіз сечі для визначення стану наркотичного сп`яніння, на що останній відмовився та наполягав, щоб у нього взяли аналіз крові для визначення стану сп`яніння. Лікар нарколог роз`яснила ОСОБА_1 , що для визначення стану наркотичного сп`яніння необхідно здати аналіз сечі, що аналіз крові вони не беруть, та надала ОСОБА_1 запечатаний стаканчик для здачі аналізів, на що останній відмовився. Працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також роз`яснили, що за відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння та самостійно залишив медичний заклад. Відеозаписом зафіксовано, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Докази, наявні в матеріалах справи, узгоджуються між собою, у суду першої інстанції не було підстав вважати їх неналежними або недопустимими.
 
Дослідивши вказані докази та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наявності підстав для притягнення його до відповідальності та на законних підставах наклав на нього стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.
 
Апеляційна скарга захисника Ремесло С.М. не містить доводів, які би вказували на незаконність ухваленого судом рішення.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
 
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився. Крім того, така відмова зафіксована поліцейським на відеозаписі у вигляді фактичної незгоди на пропозицію в присутності лікаря нарколога в медичному закладі на відібрання зразків біологічного середовища (сечі) та самовільного свідомого залишення ОСОБА_1 приміщення медичного закладу, що обґрунтовано розцінено працівниками поліції та судом першої інстанції як відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
 
Апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги щодо грубого порушення працівником патрульної поліції та лікарем медичного закладу порядку огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та порядку складання протоколу про адміністративне правопорушення, з посиланнями на зміст п. 7, 8, 9, 13 розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, виходячи з наступного.
Згідно п. 7 - 13 розділу 3 Інструкції № 1452/735, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів. За збереження та транспортування ємностей з біологічним середовищем до іншого закладу охорони здоров`я, цілісність пломбування відповідає заклад охорони здоров`я, у якому проводився відбір біологічного середовища. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
 
Таким чином, положеннями Інструкції № 1452/735 прямо передбачено проведення лабораторного дослідження для виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, з використанням біологічного середовища особи, що оглядається, саме у вигляді сечі, а використання крові допускається лише у разі неможливості відібрання інших зразків біологічних середовищ, вказаних в п. 12 розділу 3 Інструкції.
 
Вибіркове цитування в апеляційній скарзі пунктів 7, 8, 9 та 13 Інструкції № 1452/735, без урахування положень п. 12, розцінюється апеляційним судом як тлумачення вказаних вимог закону у вигідному для захисту контексті, який не відповідає дійсності і є намаганням уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.
 
Апеляційний суд звертає увагу, що застосування експрес-тестів з метою проведення лабораторних досліджень не забороняється положеннями Інструкції № 1452/735.
 
Посилання в апеляційній скарзі, що експрес-тест придбавався самим поліцейським в аптеці за власний рахунок, що, згідно доводів захисника, беззаперечно є незаконними діями, відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані та неконкретні, з огляду на відсутність зазначення конкретних норм матеріального права, які, на думку апелянта, були порушені діями поліцейського.
 
Крім того, дані доводи не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5 ПДР та скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
 
Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 примушували здати на аналіз сечу, не підтверджуються відеозаписом, долученим до матеріалів справи, з якого вбачається, що пропозиція, висунута поліцейським та лікарем наркологом, була суто добровільною, на яку ОСОБА_1 на свій розсуд не погодився, наполягаючи саме на здачі крові, та відхиляються апеляційним судом.
Відтак, доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_1 був вимушений покинути медичний заклад, оскільки не зобов`язаний виконувати явно незаконні накази, не ґрунтуються на вимогах закону та відхиляються апеляційним судом.
 
Доводи апеляційної скарги, що судом було розглянуто справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та за наявності клопотання про відкладення розгляду справи, розцінюються апеляційним судом критично, з огляду на відсутність в матеріалах справи відповідного клопотання, зареєстрованого судом у встановленому порядку. 
Апеляційний суд враховує, що процесуальні права ОСОБА_1 були повністю реалізовані в апеляційному суді, зокрема шляхом подання апеляційної скарги, пропущений строк на подання якої було поновлено апеляційним судом, та участі в судовому засіданні з можливістю надати пояснення по суті апеляційної скарги.
 
Виходячи із вищевикладеного, доводам апеляційної скарги захисника Ремесло С.М. щодо порушення норм матеріального і процесуального права, неповного та однобічного з`ясування фактичних обставин справи, ненадання належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, формального підходу до вивчення фактичних обставин справи було перевірено апеляційним судом, і за наслідками апеляційного перегляду зазначені доводи не знайшли свого підтвердження.
 
Доводи, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на законність постанови та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог п 2.5 ПДР України за наявності у справі вищевказаних доказів, які повністю підтверджують обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 року, Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, щоб особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
 
Наявні у справі докази жодних підстав для сумнівів у винуватості ОСОБА_1 не викликають.
 
При цьому апеляційний суд враховує рішення по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
 
У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
 
За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
 
Зазначені вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладенні на нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами були дотримані у повній мірі.
 
Апеляційний суд враховує, що апеляційна скарга захисника Ремесло С.М. не містить доводів щодо міри відповідальності, призначеної судом першої інстанції, та щодо обставин, які могли бути не враховані судом при накладенні стягнення.
 
Наведене вказує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги та відсутність підстав для її задоволення.
 
Отже, розглядаючи матеріали справи, суд першої інстанції дослідив належним чином зібрані докази по справі, а також з`ясував всі обставини у справі, тобто дотримався вимог ст. 251, 280 КУпАП.
 
Висновки, які викладені в постанові суду, відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події, при винесення постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.
 
За таких обставин постанова судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2023 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не вбачає, у зв`язку із чим суд залишає цю постанову без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, 
 
 п о с т а н о в и в :
 
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити захиснику Ремесло Світлані Миколаївні строк на апеляційне оскарження постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2023 року.
Апеляційну скаргу захисника Ремесло Світлани Миколаївни залишити без задоволення.
Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.5 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає

Суддя                                                                                                              Кашперська Т.Ц.