ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/15879/23	Головуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л. 	
Провадження № 33/817/504/23 	Доповідач - Галіян Л.Є.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є. 
з участю особи, яка притягується до адміністративної                  відповідальності - ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 серпня 2023 року,-
В С Т А Н О В И Л А :
       Цією постановою
ОСОБА_1 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
       Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 536,80 грн. 
       Згідно даної постанови, ОСОБА_1 15.08.2023 року о 23.00 год. в м. Тернопіль, по вул. Руська керував транспортним засобом HYUNDAI SONATA д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alcotest 7510 №ARLM-0313 (повірка дійсна до 07.06.2024 року) на табло якого висвітило результат 2.02 % (проміле). Однак, водій з результатом був не згідний та проїхавши в найближчий медичний заклад проходити там огляд відмовився. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил Дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       Вказані вимоги мотивує тим, що він не відмовлявся пройти огляд у медичному закладі, тому його дії не свідчать про порушення ним п. 2.9 (а) ПДР України, а відеозапис із місця події не є безперервним, а протокол щодо нього було складено у черговій частині, а не на вулиці Тролейбусній.         
       Вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні, об`єктивні та беззаперечні докази того факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, йому не було належним чином роз`яснено порядок проходження огляду, а огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений на місці зупинки відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП вважає недійсним. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити, з мотивів викладених у ній, дослідивши доводи апеляційної скарги, прихожу до наступного висновку.
Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
       Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ч.2 ст.266 КУпАП (із змінами, внесеними згідно із Законом № 1231-IX від 16.02.2021 року) передбачено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Так, суд дійшов висновку про наявність в діях  ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за порушення ним вимог п.2.9 “а” ПДР України. 
       Відповідно до п.2.9 “а” ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакці 
Як вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1  на пропозицію працівників патрульної поліції, проходив огляд на стан сп`яніння із застосуванням приладу газоаналізатор “Drager Alcotest ” 7510 на місці зупинки транспортного засобу. Зазначено, що остання повірка даного приладу була 07.06.2023 року, що підтверджується свідоцтвом про повірку газоаналізатора Alcotest 7510 № ARLK-0313 (чинне до 07 червня 2024 року).
       Також на даних, зафіксованих на відео з нагрудних камер працівників поліції, які долучені до матеріалів справи вбачається, що водій ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції проходив огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора, однак він був не згідний та заперечував результат такого огляду на стан сп`яніння.
       При цьому ОСОБА_1 відмовився від підпису у Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння та роздруківці тесту у зв`язку із незгодою з його результатами.
       Відповідно до ч.3 ст.266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
       Отже, в даному випадку за обставин незгоди водія ОСОБА_1 з результатами огляду працівниками поліції на стан сп`яніння, огляд його відповідно до вимог ч.3 ст.266 КУпАП мав бути проведений у закладі охорони здоров`я.
       Натомість, як вбачається із долученого до справи відеозапису ОСОБА_1 категорично відмовився від проходження огляду у медичному закладі.
Згідно ч.5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
       Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
       Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
       При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .
       Таким чином інкриміноване ОСОБА_1 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення, порушення вимог п. 2.9 “а” Правил дорожнього руху, а саме: керування в стані алкогольного сп`яніння, не підтверджено документально, оскільки, враховуючи що водій не погодився із даними технічного пристрою, належним доказом встановлення факту керування в стані алкогольного сп`яніння, відповідно до вимог законодавства, є акт медичного огляду складений у закладі охорони здоров`я та медичний висновок, даний за результатами такого огляду, який в матеріалах справи відсутній.
       При цьому, як видно із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не інкримінується порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Виходячи із практики ЄСПЛ, а також враховуючи вимоги ст.ст.7, 254, 279 КУпАП суд повинен розглядати справу не інакше, як на підставі та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.
       Вказаним обставинам при винесенні рішення судом першої інстанції не було дано належної оцінки, у зв`язку із чим було постановлено помилкове рішення. 
       Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Враховуючи усе вище викладене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази вчинення  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за порушення ним вимог п.2.9 “а” ПДР України, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції належить скасувати, а провадження у справі закрити.

       На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И Л А :

        Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 — задовольнити.
        Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 серпня 2023 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КупАП — скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя