Дата документу 20.10.2023 Справа № 336/4671/22

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 336/4671/22
Провадження №22-ц/807/1747/23
Головуючий в 1-й інстанції – Дмитрюк О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року                                 місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого, судді-доповідача	Кухаря С. В.,	
суддів:	Крилової О.В., Полякова О.З.,	

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2023 року, ухвалене у м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 12 червня 2023 року) у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу,- 

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу. Позов мотивував тим, що 16.07.2019 р. представниками АТ «Запоріжгаз» був оглянутий газовий лічильник, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за результатами чого представниками АТ «Запоріжгаз» було встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ GALLUS № 002927164, о/р 0600260946, про що складено акт про порушення № 2083, який підписаний працівниками АТ «Запоріжгаз» та відповідачем без зауважень. 16.07.2019 року лічильник демонтовано для проведення експертизи, про що складено протокол № 002083 направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу. 24 липня 2019 року проведено експертизу ЗВТ, про що складено акт № 0636 експертизи лічильника газу, за результатами якої, виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: при візуальному огляді пломби виявлено, що розміри та шрифти літер, цифр та елементів відбитку тавра державного повірника на повірочній пломбі, встановленій на лічильнику, не відповідають встановленому зразку. Лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні. За фактом втручання відповідача в роботу ЗВТ, комісією АТ «Запоріжгаз» з розгляду актів про порушення, було прийнято рішення про задоволення акту про порушення № 2083 від 16.07.2019 року, що відображено у протоколі № 1521 від 16.08.2019 р. Посилаючись на ст.ст. 526, 611 ЦК України, АТ «ОГС «Запоріжгаз» просив стягнути з відповідача вартість донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу у сумі 38 771,20 грн. та понесені позивачем судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2023 року, в задоволенні позову Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (м.Запоріжжя, вул.Заводська, 7, ЄДРПОУ 03345716) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу – відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення вимог позову у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що кваліфікуючою ознакою для визнання факту несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ є факт пошкодження відбитку тавра повірника, що може виявлятися через невідповідність форми, змісту буквених та символьних відбитків нанесених на тавро. При цьому позивач не ставить в провину відповідачу механічне втручання та або перепломбування лічильника газу, а тому висновки експерта не входять до предмету доказування у справі.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Прийменко О.Г. зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2023 року це 268400,00 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2684,00 грн. (2684,00 грн. Х 100 = 268 400 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 липня 2019 р. працівниками АТ «Запоріжгаз» був оглянутий лічильник, який знаходився за адресою: м.Запоріжжя, вул.Кибальчича, 28, за результатами чого представниками АТ «Запоріжгаз» було встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ - GALLUS № 002927164, про що було складено акт про порушення № 2083 від 16.07.2019 р. (а.с.8-9).

За результатами експертизи, проведеної 24.07.2019 року в присутності відповідача, було виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ: при візуальному огляді пломби виявлено, що розміри та шрифти літер, цифр та елементів відбитку тавра державного повірника на повірочній пломбі, встановленій на лічильнику, не відповідають встановленому зразку. Лічильник не придатний до подальшої експлуатації, про що складено акт № 0636 (а.с.15).

Зазначений акт містить особисту думку члена комісії – інженера з метрології 2 категорії ДП «Запоріжстандартметрологія» ОСОБА_2 про те, що для підтвердження справжності пломби повірника потребує проведення додаткової експертизи в спеціалізованій лабораторії.

У зв`язку з виявленими порушеннями споживання природного газу комісією АТ «Запоріжгаз» з розгляду актів про порушення було прийнято рішення про задоволення повністю акту про порушення № 2083 від 16.07.2019 року, відповідачу здійснено перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населення з 16.01.2019 року по 15.07.2019 року з урахуванням усіх газових приладів та опалювальної площі.

Вартість не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу склала 38 771,20 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача.

ОСОБА_1 з актом № 2083 не згодна, вказувала, що пломбу не пошкоджувала, в роботу ЗВТ не втручалась.

На підтвердження своїх доводів надала суду висновок експертного дослідження № 3-8 від 31.10.2019 р. (а.с.67-70), відповідно до якого повірочна пломба на лічильнику «GALLUS G4» № 002927164, наданому на дослідження, не перепломбувалась.

Оцінивши надані сторонами докази в обґрунтування їх позицій, суд першої інстанції вважав, що надані позивачем докази є не достатніми для стягнення з ОСОБА_1 суми донарахованого об`єму природного газу. АТ «Запоріжгаз» не надано достатніх доказів, на підставі яких можливо дійти до висновку про факт умисного втручання відповідача в роботу ЗВТ, що мало наслідком викривлення облікових даних. Так акт експертизи лічильника, на який посилається сторона позивача, містить думку одного з членів комісії про те, що підтвердження справжності пломби повірника потребує проведення додаткової експертизи в спеціалізованій лабораторії. Висновок експертного дослідження, наданий відповідачем свідчить, що повірочна пломба наданому на дослідження лічильнику, не перепломбувалась.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погоджується, виходячи з наступного.

Відносини між газопостачальними підприємствами та фізичними особами споживачами газу в частині обліку природного газу регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824, положеннями ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

У відповідності до п. 1 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатації на підставі відповідного договору з власником забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).

Згідно п. п. 1 та 5 глави та п. 1 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем комерційний вузол обліку (комерційний ВОГ) та його складові мають бути опломбовані пломбами з тавром відповідного органу, уповноваженого на проведення метрологічних робіт, та пломбами заводу виробника.

Місця пломбування та реквізити пломб заводу-виробника, а також місця пломбування пломбами органу, уповноваженого на проведення метрологічних робіт, вказуються в технічній документації (паспорті) на кожний ЗВТ або протоколі повірки, якщо така мала місце перед чи під час експлуатації ЗВТ.

Пунктом 2 глави 5 розділу Х Кодексу газорозподільних систем Оператор ГРМ під час введення комерційного ВОГ в експлуатацію або під час його експлуатації має право встановлювати власні охоронні пломби на елементах та складових комерційного ВОГ, а також на запірній арматурі обвідних ліній, фланцевих з`єднаннях перед комерційним ВОГ та після нього, а також на інших пристроях і місцях для унеможливлення несанкціонованого втручання в роботу складових комерційного ВОГ або несанкціонованого відбору природного газу.

Пломбування комерційного ВОГ та його складових проводиться пломбами Оператора ГРМ в місцях, передбачених проектом, паспортами заводів – виробників ЗВТ, та в місцях, де можливе несанкціоноване втручання в роботу складових комерційного ВОГ або несанкціонований відбір природного газу.

За приписами пункту 5 глави 5 розділу Х Кодексу газорозподільних систем власник комерційного ВОГ або сторона, відповідальна за збереження комерційного ВОГ, згідно з відповідним договором про відповідальне зберігання та/або актом про пломбування чи іншим документом, який був оформлений при встановленні пломб/магнітних індикаторів, відповідає за збереження і цілісність пломб (номерних, з відбитками тавр), пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), та гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал.

Пунктом 4 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування.

Положення пункту 1 глави 2 розділу XI Кодексу ГС визначають види порушень споживача внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, до яких, зокрема, належить несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу I Кодексу ГРС несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Положення наведеного пункту прямо вказує на те, що несанкціонованим є втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу за наявності факту того, що витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), або інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження або відсутності пломби, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).

Згідно пункту 4 глави І розділу І Кодексу ГРМ , склад порушення може мати місце за наявності складових, а саме: наявність дій про втручання в роботу або конструкцію чи складові лічильника газу; наявність обставин того, що комерційним вузлом обліку не обліковується витрата природного газу, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу; наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями з втручання в роботу або конструкцію лічильника та обставинами того, що комерційним вузлом обліку не обліковується природного газу.

За відсутності хоча б однієї із названих умов - цивільно-правова відповідальність не настає (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 року у справі №3-18гс15, Постанови Верховного Суду від 10.07.2018 р. у справі №909/869/16, постанові від 24.10.2018 р.. у справі №914/2384/17.)

Проте, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши акт про порушення № 2083 від 16 липня 2019 року, акт № 0636 експертизи лічильника газу від 24 липня 2019 року, враховуючи відсутність додаткової експертизи в спеціалізованій установі для перевірки справжності пломби, колегія суддів констатує відсутність беззаперечних даних того, що споживач порушив вимоги щодо експлуатації ЗВТ та наявний факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ. Встановлення факту непридатності лічильника до подальшої експлуатації у зв`язку із невідповідністю за результатами вимірювання, за матеріалами справи не пов`язано із невідповідністю тавр на пломбі лічильника.

Як зазначено вище, втручання в роботу ЗВТ за актом експертизи полягає у невідповідності пломби, встановленої на лічильному механізмі ЗВТ, встановленому зразку.

У відповідності до абз. 40 п. 4 Глави 1 Розділу І Кодексу несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Пошкодження пломб, відповідно до абз. 69 п. 4 Глави 1 Розділу І Кодексу, це відсутність чи пошкодження цілісності пломб, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал, у тому числі відсутність чи пошкодження на ЗВТ (лічильнику газу) пломб з відбитками тавр про їх повірку або індикаторів дії впливу постійного магнітного поля (далі магнітні індикатори), або підтверджений факт підробки пломби за умови наявності акта про пломбування (іншого документа, що підтверджує факт пломбування і передачу на збереження ЗВТ/лічильника газу та установлених пломб і магнітних індикаторів).

Акт проведення експертизи № 0636 від 24 липня 2019 року не містить жодної інформації про номер пломби, справжність якої оцінювалась експертами. Відповідність пломби встановленим зразкам була оцінена експертами виключно шляхом проведення візуального огляду без використання будь-яких зразків пломб, що виключає наразі можливість судом перевірити та порівняти такі дані. Експертиза самої пломби, для встановлення її справжності не проводилась.

Колегія суддів зауважує, що будь-яких інших порушень вимог Кодексу акт експертизи не містить.

Кодексом газорозподільних систем, визначено, що несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу це втручання в роботу або конструкцію чи складові лічильника газу, у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу, внаслідок чого витрата природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Таким чином, законодавець визначив, що втручання в роботу лічильника газу - це цілеспрямовані умисні дії, направлені на викривлення даних обліку природного газу.

Однак, актом про порушення не встановлено факту впливу цих обставин на результати вимірювання або викривлення даних обліку природного газу.

Інших доказів, які б свідчили про несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу надано не було. Також не було надано доказів причинно-наслідкового зв`язку між впливом на лічильник газу, який відповідно до висновків експертизи виражається у невідповідності тавра на пломбі встановленому зразку, та викривленням даних обліку природного газу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про те, що позивач не надав належних доказів втручання відповідача у роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом пошкодження на них пломб, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковувалися (обліковувалися частково чи з порушенням законодавства), та вчинення інших дій, що призвели до викривлення даних обліку природного газу.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 20 жовтня 2023 року.

Судді:                                                С. В. Кухар

                                                                       О.В. Крилова

О.З. Поляков