ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року 
м. Черкаси   

Справа № 711/1789/23		
Провадження № 22-ц/821/1828/23		
Категорія: скарга на ухвалу 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В., 
суддів: Фетісової Т.Л., Василенко Л.І.
за участю секретаря: Винник І.М. 

учасники справи: 
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідачі:  Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Саламандра», ОСОБА_2 ,

розглянувши упорядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 вересня 2023 року(постановлену в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси під головуванням судді Булгакової Г.В.) про зупинення провадження у справі за позовом  ОСОБА_1  доПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра»,  ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , -

в с т а н о в и в :

27 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до ПАТ «Страхова компанія «Саламандра», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
25 вересня 2023 року до суду надійшло клопотання від представника ОСОБА_2 – адвоката Черниченка Є.М. про зупинення провадження в справі у зв`язку з перебуванням ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України.
В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що відповідно до наказу № 148 від 19.06.2023 Черкаського зонального відділу ВСП Міністерства Оборони України, головного сержанта ОСОБА_2 відряджено до оперативно-тактичного угрупування «Соледар, оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а з 20.06.2023 до окремого розпорядження, для виконання бойових завдань у складі військової комендатури. Спілкування з відповідачем на даний час є обмеженим, а він бажає особисто приймати участь у розгляді справи та безпосередньо здійснювати захист своїх законних прав та інтересів. 
Посилаючись на п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України представник ОСОБА_2 – адвокат Черниченко Є.М. просив суд зупинити провадження у даній справі у зв`язку з перебуванням ОСОБА_2 у складі ЗСУ.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 вересня 2023 року клопотання адвоката Черниченка Є.М. про зупинення провадження - задоволено. 
Провадження по цивільній справі № 711/1789/23 за позовом  ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова компанія «САЛАМАНДРА», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - зупинено до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.
Зобов`язано  ОСОБА_2  невідкладно повідомити Придніпровський районний суд м. Черкаси про припинення його перебування у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. 
Ухвала суду, зокрема, мотивована тим, що на даний час в Україні діє воєнний стан, відповідач призваний до ІНФОРМАЦІЯ_3 та з 20.06.2023 відряджений для виконання бойових (спеціальних) завдань у складі військової комендатури, у зв`язку із чим суд дійшов до переконання, що слід зупинити провадження у даній справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.
Суд врахував позицію відповідача, який бажає особисто приймати участь у розгляді справи та безпосередньо здійснювати захист своїх законних прав та інтересів.
Суд звернув увагу, що зупинення провадження у справі є тимчасовим заходом та у разі наявності доказів на підтвердження припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, учасники справи не позбавлені права ініціювати питання про поновлення провадження у справі шляхом подання до суду відповідних клопотань.
В апеляційній скарзі, поданій 10 жовтня 2023 року,  ОСОБА_1 , вважаючи оскаржувану ухвалу суду незаконною, постановленою із неправильним застосуванням норм матеріального та із порушенням норм процесуального права, при неврахуванні судом правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду, просила суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м.Черкаси від 25 вересня 2023 року та направити матеріали справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що із наданих відповідачем доказів не випливає, що ІНФОРМАЦІЯ_4 , в м. Костянтинівка, Донецької області та ВОС -932868А переведені на воєнний стан чи залучені до проведення антитерористичної операції.
Вважає, що на момент постановлення оскаржуваної ухвали відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені змістом ст. 251 ЦПК України, а чинною редакцією ЦПК України не передбачено такої підстави для зупинення провадження у справі, як виконання службових (бойових) завдань у складі військової комендатури.
Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази, що військова служба правопорядку Черкаського зонального відділу ( по строковій частині), у якій служить відповідач, переведена на військовий стан.
Звертає увагу суду, що у матеріалах справи відсутні докази перебування відповідача у складі ЗСУ.
Приймаючи рішення про зупинення провадження, суд порушив право позивача на своєчасний розгляд справи упродовж розумного строку.
06 листопада 2023 року до Черкаського апеляційного суду від представника ОСОБА_2 – адвоката Черниченка Є.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в якому адвокат вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, а ухвалу суду підлягає залишенню без змін, оскільки цивільним процесуальним законом передбачено випадки зупинення провадження у справі, і ці випадки, визначені як обов`язкові – у ст. 251 ЦПК України, що було враховано судом при постановленні оскаржуваної ухвали.
       Вказує, що в ході розгляду вказаної справи в суді першої інстанції було з`ясовано, що відповідач ОСОБА_2 26.02.2022 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_5 на військову службу в ЗСУ, а саме відповідно до Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 № 38 від 26.02.2022 ОСОБА_2 відповідно до Указів Президента України від 24.02.2022 № 64/2002 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та до мобілізаційного призначення було призначено старшим стрільцем 3-ї групи охорони та патрульно-постової служби 2-го взводу охорони та патрульно-постової роти військової служби правопорядку.
       Відповідно до ст. 1 Закону України «Про військову службу правопорядку у Збройних силах України» визначено, що військова служба правопорядку у ЗСУ – це спеціальне правоохоронне формування у складі ЗСУ.
       Відповідно до наказу № 148 від 19.06.2023 Черкаського зонального відділу ВСП Міністерства Оборони України, головного сержанта ОСОБА_2 відряджено до оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_7 , оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » , до ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Костянтинівка, Донецької області, з 20.06.2023 до окремого розпорядження, для виконання бойових (спеціальних) завдань у складі комендатури .
Посилаючись на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 14.12.2022 у справі № 757/5240/16-ц, від 29.08.2022 у справі № 461/5209/19, від 21.12.2022 у справі №451/2541/19, вказує, що Верховний Суд зупиняв провадження, оскільки сторонами надані докази перебування у складі ЗСУ, у військовій частині, яка переведена на військовий стан.
Крім того у постанові від 29.03.2023 Верховного Суду у справі 756/3462/20, міститься висновок стосовно зупинення провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України; враховуючи, що особа з 27.02.2022 є мобілізованою та перебуває на службі в лавах ЗСУ, що підтверджується копією відповідної довідки військового комісара, то провадження у справі підлягає зупиненню.
Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до положень частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).
Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. З рештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1  не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач перебуває у складі ЗСУ. Посилаючись на п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України та враховуючи, що дана норма є імперативною і не містить жодних виключень, суд прийшов до висновку про зупинення провадження у справі, що є його обов`язком.
Колегія суддів погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції.
Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні7; від 24.02.2022 №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який діє на час розгляду даної справи.
Згідно з Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно з ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», щодо військового обов`язку громадяни України поділяються, зокрема, на військовослужбовців, тобто осіб, які проходять військову службу.
Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про Збройні сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.
Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.
Випадки, коли суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, визначені у частині першій статті 251 ЦПК України.
Пунктом 2 частини першої вказаної правової норми встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
У справі, яка переглядається, встановлено, що у підготовчому судовому засіданні представник ОСОБА_2 – адвокат Черниченко Є.М. заявив клопотання про зупинення провадження у справі, яке мотивовано, зокрема, тим, що відповідач перебуває на службі в ЗСУ.
На підтвердження проходження військової служби надано витяг з наказу начальника Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку (по строковій службі) № 38 від 26.02.2022, витяг з наказу начальника Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку (по строковій службі) № 148 від 19.06.2023. 
Встановивши, що  ОСОБА_2  призваний до ІНФОРМАЦІЯ_3 та з 20.06.2023 відряджений для виконання бойових ( спеціальних) завдань у складі військової комендатури, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.
Доводи скаржника, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені змістом ст. 251 ЦПК України, в той час коли чинною редакцією ЦПК України не передбачено такої підстави для зупинення провадження у справі, як виконання службових (бойових) завдань у складі військової комендатури, є необґрунтованими, оскільки положеннями п. 2 ч.1 ст. 251 ЦПК України визначено обов`язок, а не право суду зупинити провадження у справі із зазначеної у ньому підстави. Цією нормою не передбачено можливість зупинення провадження у справі в залежності від участі чи відсутності участі у бойових діях сторони, яка перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. 
Витяг з наказу начальника Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку (по строковій службі) № 38 від 26.02.2022, витяг з наказу начальника Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку (по строковій службі) № 148 від 19.06.2023, в розумінні норм ЦПК України, є належними та допустими доказами, які підтверджують перебування відповідача ОСОБА_2 на військовій службі у складі Збройних Сил України під час воєнного стану
Разом з тим, порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та вирішення питань, пов`язаних з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення).
Відповідно до пункту 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
Результат аналізу пункту 12 Положення дає підстави зробити висновок про те, що встановлення відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом оформлюється письмовими наказами по особовому складу.
Доказів на спростування перебування відповідача на військовій службі (наказу про звільнення) матеріали справи не містять.
Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що рішенням про зупинення провадження у справі суд порушив право позивача на своєчасний розгляд справи упродовж розумного строку, також є необгрунтованими з оґляду на імперативність приписів частини першої статті 251 ЦПК України.
Суд першої інстанції правильно констатував, що зупинення провадження у справі є тимчасовим заходом та у разі наявності доказів на підтвердження припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, учасники справи не позбавлені права ініціювати питання про поновлення провадження у справі шляхом подання до суду відповідних клопотань.
У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Інші доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1 суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, –

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу  Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 вересня 2023 рокупро зупинення провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра»,  ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча                          О.В. Карпенко

Судді                 Т.Л. Фетісова

                               Л.І. Василенко