ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9093/23 Справа № 206/1741/23 	  	Головуючий у першій інстанції:  Нестеренко  Т. В. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого –                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Єлізаренко І.А., Свистунової О.В., 
за участю секретаря                 Сахарова Д.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 12 липня 2023 року по справі за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки  ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Самарський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Міністерство оборони України, про визнання особи безвісно відсутньою,– 
ВСТАНОВИЛА:
У квітні 2023 року ОСОБА_1 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 звернулась до суду з даною заявою посилаючись на те, що з 10 березня 2016 року ОСОБА_1 мешкала однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по день його мобілізації в Збройні сили України 07 березня 2022 року, та який зник безвісті під час бойових дій та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, поблизу населеного пункту Бражківка Харківської області, що підтверджується повідомленням Самарського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, повідомленням про зниклого безвісті від 18.04.2022, Витягом з ЄРДР за №12022041700000228 від 29.04.2022, Витягом із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 07.03.2022, Витягом із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 11.04.2022, Витягом із доповіді по факту зниклих військо службовців, Довідкою про безпосередню участь в заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 20.01.23. Мешкали заявник з ОСОБА_3 без реєстрації місця проживання в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності матері заявниці - ОСОБА_4 , що підтверджується договором дарування частини квартири від 23.05.2019, договором дарування частини квартири від 12.10.2021, повідомленням Самарського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, довідкою ОСББ «Будівель 2005» від 21.07.2022, які в копії додані до заяви. Під час її проживання з ОСОБА_3 народилася малолітня дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка з моменту народження мешкала з ними по АДРЕСА_2 , але зареєстрована за адресом: АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження доньки, довідкою про реєстрацію місця проживання особи. У зв`язку з необхідністю перереєстрації місця проживання доньки за фактичним місцем проживання, заявниця звернулася до Самарського відділу формування та ведення реєстру територіальної громади департаменту адміністративних послуг га дозвільних процедур Дніпровської міської ради, де їй роз`яснили, що для перереєстрації дитини необхідне рішення суду щодо безвісті зниклого батька, одного повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_3 про зниклого безвісті батька не достатньо. Має намір пояснити суду, що не погоджується на визнання ОСОБА_3 померлим, маючи надію, що він живий, можливо у полоні і коли-небудь повернеться додому. Тому заявник просила визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Маріуполь Донецької області, безвісно відсутнім.
Рішенням  Самарського районного суду м.Дніпропетровська від 12 липня 2023 року заяву ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Самарський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Міністерство оборони України, про визнання особи безвісно відсутньою - задоволено. Визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Маріуполь, Донецької області безвісно відсутнім.
В апеляційній скарзі Міністерство оборони України, посилаючись на порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення, яким у задоволенні заяви відмовити у повному обсязі.
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. Від Самарського районного ТЦК та СП м.Дніпро та Органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації ДМР надійшли заяви про розгляд справи без їх участі.
Місцем знаходженням заінтересованої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР є м.Дніпро по вул. Старокозацькій, 58. На день розгляду даної справи на території м.Дніпро не ведуться активні бойові дії, що свідчить, що поточна обстановка у даному населеному пункті є стабільною. 
У даній справі питання права не становлять особливої складності. Судовий захист повинен відповідати умовам процесуальної економії, враховуючи, що пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників процесу, які не з”явились.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і змісту заяви, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення із ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви, виходячи з наступного.
Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_2 , батьками якої записано ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 05.02.2020, актовий запис №457 (а.с. 7).
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 07.09.2020, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована у квартирі АДРЕСА_4 (а.с. 12).
З витягу з наказу №45 від 07.03.2022 та №71 від 11.04.2022 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 призваний за мобілізацією та брав участь у заходах, для забезпечення оборони України (а.с. 16-17).
Згідно повідомлення про зниклого безвісті від 18.04.2022, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , призваний по мобілізації 07.03.2022 Самарським РТЦК та СП, м.Дніпро, 02.04.2022 зник безвісті під час участі в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, поблизу населеного пункту Бражківка, Харківської області (а.с. 13-14).
За вказаним фактом до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості 29.04.2022 за №12022041700000228 за попередньою кваліфікацією за ч.3 ст. 110 КК України (а.с. 15). 
Згідно довідки ОСББ “Будівел 2005” від 21.07.2022, ОСОБА_1 мешкає у квартирі АДРЕСА_1 без реєстрації, разом зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та спільною донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 11).
Згідно договору дарування частини квартири від 23.05.2019, посвідченого державним нотаріусом Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори Хорішко О.М., ОСОБА_5 безоплатно передав у власність ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , належну йому на праві приватної власності 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 26-27).
Відповідно до договору дарування частини квартири від 12.10.2021, ОСОБА_5 безоплатно передав у власність ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , належну йому на праві приватної власності 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 28-29).
Вказане вище підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №167731652 від 23.05.2019 та №279244783 від 12.10.2021 (а.с. 27, 29).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_1 (а.с. 30).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , яка є матір`ю малолітньої ОСОБА_2 , зареєстрована у квартирі АДРЕСА_4 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_4 , виданим Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 13.03.2006 (а.с. 5). 
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданим Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 23.03.2010, дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 25).
Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про: про визнання фізичної особи безвісно відсутньою (п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).
Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Статтею 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
За положеннями статті 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.
Зазначена норма передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутнім, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.
Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються:
а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання;
б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості;
в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України;
г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою».
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі № 225/1297/17 зроблено висновок, що безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. 
Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Звертаючись із заявою, ОСОБА_1 зазначила, що метою звернення є здійснення перереєстрації місця проживання їх спільної з ОСОБА_3 малолітньої доньки ОСОБА_2 за фактичним місцем проживання - у квартиру АДРЕСА_1 .
Згідно п. 16 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), місце проживання дитини віком до 14 років може бути задекларовано за адресою місця проживання одного з батьків або інших законних представників, зокрема, одночасно із зняттям з попереднього задекларованого/зареєстрованого місця проживання, за декларацією, поданою одним з її батьків або інших законних представників за згодою іншого з батьків або законних представників дитини.
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим доказам, колегія дійшла висновку про недоведеність факту постійного проживання ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 разом із заявницею та малолітньою ОСОБА_2 .
Надана суду довідка ОСББ “Будівел 2005” від 21.07.2022 без реєстраційного номеру, згідно якої ОСОБА_1 мешкає по АДРЕСА_2 з 2016 року без реєстрації, разом зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_3 та спільною дочкою ОСОБА_2 , - не є належним та допустимим доказом у даній справі. Вказана довідка містить розбіжності з фактичними обставинами справи. Так, станом на 21.07.2022 (на дату складання довідки) ОСОБА_3 не проживав за вказаною адресою, оскільки, у повідомленні про зниклого безвісти зазначено, що ОСОБА_3 зник 02.04.2022. Довідка ОСББ від 21.07.2022 року не містить інформації про постійне проживання вищевказаних осіб по АДРЕСА_2 (а.с. 11). Крім того, у довідці не вказано джерело інформації, на підставі якої вона видана, враховуючи, що заявниця, ОСОБА_3 та малолітня дитина не зареєстровані за вказаною адресою.
З копії паспорта серії НОМЕР_6 , виданого Іллічівським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 28.12.1999 вбачається, що ОСОБА_3 , зареєстрований у квартирі АДРЕСА_5 (а.с. 24). 
ОСОБА_1 , яка є матір`ю малолітньої ОСОБА_2 , зареєстрована у квартирі АДРЕСА_4 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_4 , виданим Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 13.03.2006 (а.с. 5). 
Інших доказів на підтвердження доводів заявниці щодо постійного проживання по АДРЕСА_2 — суду не надано, клопотання про витребування відповідних доказів судом не заявлено, що підтверджується матеріалами справи.
Враховуючи недоведеність твердження заявниці про  постійне проживання  разом з нею  ОСОБА_3   по  АДРЕСА_2 , - колегія дійшла висновку про необгрунтованість і недоведеність заяви про визнання  ОСОБА_3  безвісно відсутнім.  
На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, належним чином фактичні обставини не встановив, що призвело до ухвалення помилкового судового рішення. 
За положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Отже, колегія дійшла висновку про наявність підстав для скасування рішення місцевого суду з ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України – задовольнити. 
Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2023 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення. 
У задоволенні заяви  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої доньки  ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Самарський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України, Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Міністерство оборони України, про визнання особи безвісно відсутньою – відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий                                                                        Т.П. Красвітна
Судді                                                                                І.А. Єлізаренко
                                                                                       О.В. Свистунова