Справа №752/3020/23                                                                  Головуючий в суді І інстанції - Первушина О.С.
Провадження № 33/824/3907/2023                                            Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
18 жовтня 2023 року                                                                                м. Київ
 
Київський апеляційний суд
в особі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва  від 05 липня 2023 року,  
 
в с т а н о в и в:
Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва  від 05 липня 2023 року
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , (ще одне відоме місце проживання АДРЕСА_2 )
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого        ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.  
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він,             22 січня 2023 року о 21 годині 30 хвилин, поблизу будинку №2 по вул. Лятошинського в м. Києві керував транспортним засобом «Audi A3»,  номерний знак НОМЕР_1 ,  з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування у зв`язку з порушенням норм процесуального права. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів під час керування транспортним засобом. Також не відповідає дійсності факт його відмови  від проходження в установленому порядку медичного огляду, оскільки він наполягав на тому, щоб пройти медичне обстеження в найближчому закладі охорони здоров`я, але дане прохання було проігноровано. Від проходження огляду на місці зупинки ОСОБА_1 також не відмовлявся, а навпаки наполягав на тому, аби його пройти в медичному закладі. Крім того, даний факт відмови не був зафіксований на нагрудну портативну відеокамеру. В подальшому, ОСОБА_1 22.02.2023 року о 22.40 пройшов обстеження в лікаря нарколога, який не підтвердив його перебування в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. З урахуванням викладеного  вважає, що постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 05 липня 2023 року є необґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю за відсутністю в його діях складу  адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
В судові засідання, призначені на 30.08.2023р., 18.10.2023р.   ОСОБА_1 не прибув, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Будь - яких заяв із зазначенням поважних причин неявки до суду на час розгляду справи, а саме, станом на 18.10.2023р. на 10 годину 00 хвилин не надходило. 
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги щодо неповноти дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.
Так, суддею вірно встановлено та наведено в постанові, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, оскільки водій повинен на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, працівниками поліції неодноразово було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд  на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, так і в медичному закладі внаслідок виявлення таких ознак як різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів.
Відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому суд зважає на те, що мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.  
Посилання ОСОБА_1 на те, що він самостійно  звернувся до медичного закладу, де пройшов огляд на стан сп`яніння і що в стані алкогольного сп`яніння він не перебував суд до уваги не приймає, оскільки дана обставина не спростовує висновків судді про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням того, що останній притягнутий до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а для вимоги поліцейського про необхідність проходження такого огляду необхідна не наявність доведеного стану сп`яніння, а наявність ознак, які вказують на те, що особа перебуває у такому стані. Крім того, матеріали справи не містять будь - яких доказів, які б вказували на проходження ОСОБА_1 відповідного огляду. 
Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не перебував в стані сп`яніння, суд, вважає їх безпідставними, оскільки за змістом ч.1 ст. 130 КупАП адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає, у тому числі, у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження  відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Враховуючи те, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння,  чим допустив порушення вимог п.2.5 ПДР, в його діях наявний склад  адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
З урахуванням викладеного суд вважає, що у ході розгляду цієї справи у суді першої інстанції із належною повнотою були доведені як подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП так і вина ОСОБА_1 у його вчиненні.
Отже, розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 липня 2023 року щодо  ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.  
               Керуючисьст. 294 КУпАП, суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05 липня 2023 року щодо  ОСОБА_1   залишити без змін.
               Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                       О.П. Свінціцька