Справа № 466/7052/22                                 Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С. 
Провадження № 22-ц/811/2298/23
Провадження № 22-ц/811/2299/23                         Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

       13 листопада 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
       
       головуючий – суддя Цяцяк Р.П., 
       судді Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,
за участю: секретаря Суди В.І.;
позивачки ОСОБА_1 та її представника – адвоката Сьоми І.Б.;
адвоката Сидор О.В. – представника АТ «Львівгаз»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , представника Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчої системи «Львівгаз», на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 24 травня 2023 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 20 липня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (в подальшому - АТ «Львівгаз»), в якій просив суд визнати незаконним та скасувати рішення комісії АТ «Львівгаз» з розгляду актів про порушення споживачами вимог кодексу ГРМ від 11.05.2022 року, оформлене протоколом №21/05-Н, в частині пункту 19 протоколу про задоволення акту про порушення № 002307 від 21.04.2022 року по споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати незаконним та скасувати акт розрахунку АТ «лдьвівгаз» не облікованого (донарахованого) об`єму газу та обсягу природного газу і його вартості без номера від 25.05.2022 року про донарахування ОСОБА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 ) за період з 29.12.2021 року по 21.04.2022 року у розмірі 3793,41 куб.м. природного газу на суму 99 966 грн. 10 коп., та вирішити питання судових витрат. 
Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що позивачка є власником будинку АДРЕСА_1 , у якому в свій час було встановлено лічильник газу Metrix типу G-4, заводський № 122696 (в подальшому – «демонтований лічильник газу»), первинна повірка якого була проведеною 07.02.2003 року і за результатами якої він був визнаний придатним та допущений до експлуатації 29.11.2004 року, що підтверджується відповідним паспортом виробника.
04 лютого 2019 року працівниками АТ «Львівгаз» здійснено демонтаж (зняття) зазначеного вище лічильника газу на повірку та встановлено з підмінного фонду інший засіб вимірювальної тезніки (ЗВТ), а саме: Metrix типу G-4, заводський № 004684 (в подальшому – «встановлений лічильник газу»), що підтверджується актом про розпломбування та демонтаж засобу вимірювальної техніки на повірку від 04.02.2019 року. В цьому ж акті зафіксовано, що встановлений лічильник газу з підмінного фонду 1997 року випуску і пройшов повірку в 2014 році (при цьому не вказано конкретної дати) та має пломбу № R21257149. Під час встановлення цього тимчасового лічильника газу (замість демонтованого (знятого) на повірку) працівники АТ «Львівгаз» не надали ОСОБА_1 жодного документу (в тому числі паспорта виробника) на підтвердження походження встановленого лічильника газу, відповідності заводського номера та пломби, а також дати проведення його повірки. Демонтований (знятий) 04.02.2019 року на повірку лічильник газу на день звернення до суду з позовом з повірки повпернуто так і не було.
Одночасно з демонтуванням (зняттям) 04.02.2019 року на повірку вже згаданого лічильника газу, що знаходиться в житловому будинку, також був демонтований (знятий) на повірку і лічильник газу Metrix типу G-4, заводський № 015023, що знаходиться в літній кухні, який (на відміну від першого) був повернутий їм після повірки та змонтований ще 01.03.2019 року, що підтверджується актами про розпломбування та демонтаж засобу вимірювальної техніки на повірку від 04.02.2019 року та від 01.03.2019 року.
Стверджувалося, що при перевірці лічильників 21.04.2022 року працівників АТ «Львівгаз» цікавив тільки прилад підмінного фонду, який був замінений у 2019 році, що позивачка відобразила у своїх зауваженнях в акті № 287.
У червні 2022 року на адресу позивачки надійшов лист №790-Сл-7788-0522 від 26.05.2022, яким її повідомлялося про те, 11.05.2022 року відбулося засідання центральної комісії по розгляду актів про порушення, за результатами якого прийнято рішення щодо задоволення Акту про порушення № 002307 від 21.04.2022 року, здійснено донарахування та складено рахунок на оплату за необлікований (донарахований) об`єм природного газу на суму 99 966 грн. 10 коп.
Вищезазначене рішення вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем було порушено процедуру проведення перевірки лічильника газу, що є підставою вважати недійсним Акт про порушення, оскільки жодного втручання у ЗВТ вона та члени її сімї не здійснювали, що підтверджено експертизою самого відповідача (а.с. 1-9).

05 жовтня 2022 року АТ «Львівгаз» звернулося до суду із зустрічним позовом до  ОСОБА_1  про стягнення вартості не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу.
В обґрунтування позовних вимог за зустрічним позовом АТ «Львівгаз» стверджувалося, що ОСОБА_1 (первісний позивач) приєдналася до умов договору розподілу природного газу на умовах Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2498, однак порушила умови цього договору - допустила несанкціонований відбір природного газу. Стверджувалося, що було встановлено пошкодження цілісності заводського та повірочного тавра ЗВТ; цілісність лічильного механізму та корпусу (в кришці облікового механізму запаяний отвір навпроти барабану 6 розряду); подряпини на сателітах барабану 6 розряду. Позивач за зустрічним позовом просив у первісному позові відмовити, а зустрічний позов задовольнити (а.с. 102-106).

Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 24 травня 2023 року первісний позов задоволено.
Визнано недійсним та скасовано: 
-рішення комісії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» з розгляду актів про порушення споживачами вимог кодексу ГРМ від 11.05.2022 року, оформлене протоколом №21/05-Н, в частині п.19 протоколу про задоволення акту про порушення № 002307 від 21.04.2022 року по споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;
-акт розрахунку Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» не облікованого (донарахованого) об`єму газу та обсягу природного газу і його вартості без номера від 25.05.2022 року про донарахування ОСОБА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 ) за період з 29.12.2021 року по 21.04.2022 року у розмірі 3793,41 куб.м. природного газу на суму 99 966 грн. 10 коп.
У зустрічному позові Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» вартості не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу в розмірі 3793,41 куб.м. на суму 99 966 грн. 10 коп. відмовлено (а.с. 163-166).
Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 20 липня 2023 року стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» в користь ОСОБА_1 8 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 197-198).

Вищезгадані судові рішення оскаржив представник АТ «Львівгаз».
Апелянт просить ці судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні первісного позову у повному обсязі, а зустрічний позов задовольнити, покликаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та на порушення і неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Стверджує, що «Акти експертиз свідчать про те, що облік газу вівся з порушенням законодавства: лічильником з порушеною конструкцією, похибка якого перевищує границі допустимих значень ( ОСОБА_1  не була забезпечена цілісність вузла обліку за яку вона відповідає), що виключає можливість використання показань лічильника газу як розрахункових і є імперативною підставою для проведення донарахунку» (а.с. 201-204).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони ОСОБА_1 і її представника, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість судових рішень, які оскаржуються в апеляційному порядку, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що: 
-        цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);
-        доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);
-        належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77);
-        обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);
-        жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 89).

Матеріалами справи стверджується та визнається (не заперечується) всіма учасниками даної справи, що спірні відносини між сторонами виникли в результаті отримання ОСОБА_1 , як споживачем, послуг від АТ «Львівгаз» з постачання природного газу, а відтак на спірні правовідносини поширюється законодавство, яке захищає права споживачів. 

В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.

Відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.
Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач – фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору.

Спір у даній справі виник у зв`язку із нарахуванням АТ "Львівгаз", як оператором ГРМ, вартості необлікованого об`єму природного газу внаслідок нібито встановлення факту здійснення несанкціонованого втручання споживача ОСОБА_1 у роботу засобу вимірювальної техніки (ЗВТ)/лічильника газу та пов`язаними у зв`язку з цим «донарахуваннями» вартості нібито спожитого газу.

При цьому судами встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається всіма її учасниками (в тому числі – і апелянтом) та обставина, що ще 04 лютого 2019 року працівниками АТ «Львівгаз» здійснено демонтаж (зняття) лічильників газу, які були встановленими у будинку та літній кухні домоволодіння, власником якого є ОСОБА_1 , та скеровано ці лічильники газу на повірку – з встановлення на місце демонтованих лічильників засобів вимірювальної техніки з підмінного фонду АТ «Львівгаз» (а.с. 26, 28).
Лічильник, демонтований з літньої кухні, ще 01.03.2019 року працівниками АТ «Львівгаз» було повернуто після повірки та встановлено на старе місце у літній кухні.
В той же час, на твердження ОСОБА_1 , газовий лічильник, який було демонтовано на повірку з житлового будинку, до часу апеляційного розгляду даної справи (13.11.2023 року, тобто – протягом 4 років і 9 місяців) працівниками АТ «Львівгаз» після повірки повернуто так і не було: представник АТ «Львівгаз» (апелянта) в судовому засіданні не змогла подати до суду докази протилежного, так само, як пояснити причини такої тривалої «повірки» демонтованого лічильника. 

Як вбачається з Акту експертизи ЗВТ та/або пломби № 287 від 28 квітня 2022 року (яким АТ «Львівгаз» обґрунтовує свої позовні вимоги за зустрічним позовом), в ході проведення цієї експертизи газового лічильника (встановленого 04.02.2019 року працівниками АТ «Львівгаз» в житловому будинку позивачки в якості підмінного) було виявлено «в кришці облікового механізму запаяний отвір навпроти барабану 6 розряду, подряпини на сателітах барабану 6 розраду», що (згідно версії АТ «Львівгаз») «свідчить про те, що споживач втручався в роботу лічильника». Крім цього, в графі «Цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ» зазначено: «порушена, не відповідає заводу виробника» (а.с. 21).

Пунктом 4 розділу І глави І Кодексу газорозподільних систем (Кодекс ГРС) встановлено, щопошкодження пломб – відсутність чи пошкодження цілісності пломб, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал, у тому числі відсутність чи пошкодження на ЗВТ (лічильнику газу) пломб з відбитками тавр про їх повірку або індикаторів дії впливу постійного магнітного поля (далі – магнітні індикатори), або підтверджений факт підробки пломби за умови наявності акта про пломбування (іншого документа, що підтверджує факт пломбування і передачу на збереження ЗВТ/лічильника газу та установлених пломб і магнітних індикаторів).
В той же час, АТ «Львівгаз» так і не було подано до суду акту про пломбування або іншого документа, що підтверджує факт пломбування і передачу на збереження ОСОБА_1 ЗВТ/лічильника газу та установлених пломб і магнітних індикаторів: наведена обставина знайшла своє відображення в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, однак доводи апеляційної скарги жодних пояснень з цього приводу не містять.

Безспірним є те, що така обставина, як «порушення» цілісності заводського та повірочного тавра на ЗВТ, відрізняється за своєю природою від такої обставини, як «не відповідність» наявного заводського та повірочного тавра «заводу виробника», тобто – це є різні види порушень.
В той же час, матеріали справи не містять даних про те, що все ж таки було виявлено в ході експертизи підмінного газового лічильника: «порушення» цілісності оригінального заводського та повірочного тавра на ЗВТ, чи виявлено факт підробки цих елементів контролю. Наведене також знайшло своє відображення в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, однак доводи апеляційної скарги і з цього приводу жодних пояснень не містять.
Таким чином, суд вважає встановленими наступні обставини:
-демонтований 04.02.2019 року у ОСОБА_1 на повірку газовий лічильник до цього часу (протягом 4 років і 9 місяців) працівниками АТ «Львівгаз» не повернутий і представниками останнього не наведено суду будь-яких причин такого неповернення;
-на підміну демонтованого газового лічильника працівниками АТ «Львівгаз» було встановлено інший газовий лічильник з підмінного фонду АТ «Львівгаз», 1997 року випуску. Тобто – на момент встановлення 04.02.2019 року підмінного газового лічильника останній вже 22 роки використовувався АТ «Львівгаз»;
-акту про пломбування або інший документ, що підтверджує факт пломбування і передачу на збереження ОСОБА_1 ЗВТ/підмінного лічильника газу, АТ «Львівгаз» до суду не подало і такий у матеріалах справи відсутній;
-у Акті експертизи ЗВТ та/або пломби № 287 від 28 квітня 2022 року наявні взаємно суперечливі дані, а саме: про виявлення «порушення цілісності» оригінального заводського та повірочного тавра на ЗВТ одночасно з посиланням на факт підробки цих елементів контролю, однак апелянтом наведені розбіжності не пояснено та не обгрунтовано. 
За вищенаведених обставин в їх сукупності суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог АТ «Львівгаз» за зустрічним позовом за їх недоведеністю та необгрунтованістю, а відтак – до вірного висновку про визнання неправомірними та скасування рішення і акту розрахунку АТ «Львівгаз», якими останній обгрунтовував заявлені ним позовні вимоги за зустрічним позовом.
Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та 24.05.2023 року ухвалив рішення по суті спору з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків цього рішення суду, слід залишити без задоволення.

ЦПК України також встановлено, що: 
-        судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, і що витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (частини 1 та 3 статті 133);
-        разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи (частина 1 статті 134); 
-        витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (частина 1 статті 137);
-        суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 137);
-        обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 137). 

До первісного позову представником позивачки, адвокатом Сьомою І.Б., долученоПопередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, у якому зазначено, що позивачка очікує понести в зв`язку із розглядом даної справи 8 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу та наведено орієнтовний розрахунок цих витрат (а.с. 52).
АТ «Львівгаз», як відповідач за первісним позовом, клопотань про зменшення розміру вищезгаданих витрат на правничу допомогу або доводів про неспівмірність цих витрат до суду не подало.
Натомість, АТ «Львівгаз» подало до суду зустрічний позов, у якому зазначено, що АТ «Львівгаз» очікує понести в зв`язку із розглядом даної справи 30 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 106). Таким чином, АТ «Львівгаз» само визначило вартість послуг з професійної правничої допомоги у цій справі у розмірі 30 000 грн.
За підсумками розгляду даної справи суд першої інстанції первісний позов задовольнив, а у задоволенні зустрічного позову АТ «Львівгаз» - відмовив.
Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 20 липня 2023 року з АТ «Львівгаз» стягнуто в користь позивачки за первісним позовом ОСОБА_1 8 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 197-198).
Апеляційна скарга АТ «Львівгаз» взагалі не містить доводів стосовно того, в чому саме полягає незаконність та/чи необґрунтованість вищезгаданого додаткового рішення суду.
З урахуванням всіх вищенаведених обставин в їх сукупності колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для скасування чи зміни додаткового рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 20 липня 2023 року.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу Турчиняка Ярослава Ігоровича, представника Акціонерного товариства «Оператор газорозподільчої системи «Львівгаз», залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 24 травня 2023 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 20 липня 2023 року - без змін.

Відновити дію рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 24 травня 2023 року та додаткового рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 20 липня 2023 року, дія яких була зупиненою ухвалою Львівського апеляційного суду від 14 серпня 2023 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 23 листопада 2023 року.

       Головуючий:                                                Цяцяк Р.П.

       Судді:                                                                Ванівський О.М.

                                                                       Шеремета Н.О.