Справа № 127/27311/23 
Провадження № 33/801/911/2023
Категорія: 146 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач: Сопрун В. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2023 року                                                                               м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В., 
за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Педини О.А., потерпілого ОСОБА_2 та його адвоката Румянцева О.Г.,
розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , заст.124 КУпАП, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 – адвоката Румянцева Олександра Геннадійовича на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2023 року,
в с т а н о в и в:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №382962, 30 серпня 2023 року о 10:25 год на перехресті вул. Ватутіна, 174А та вул. Гонти м. Вінниці, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції, швидкості руху та вчинив зіткнення з автомобілем Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що спричинило механічні пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2023 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Не погодившись з постановою суду представник ОСОБА_2 – адвокат Румянцев О.Г. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною, необґрунтованою, постановлену з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просив скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2023 року та прийняти нову, якою визнати винним та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 
Заслухавши  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та його адвокат Румянцева О.Г., дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без змін.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), вказував на те, що судам необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, позаяк доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року). Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.
У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та в рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.
У зазначеній справі, встановлено, що апеляційна скарга від імені ОСОБА_2 подана та підписана адвокатом Румянцевим О.Г.
На підтвердження повноважень надано ордер серії АН № 1254379 від 20 вересня 2023 року на надання правової допомоги у Вінницькому апеляційному суді на підставі договору про надання правової допомоги №б/н від 11 вересня 2023 року.
Стаття 59 Конституції України регламентує, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з пунктом 2 частини першої статті 20 якого під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.
Підстави для здійснення адвокатської діяльності передбачені статтею 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відповідно до частин першої-третьої якої адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.
Отже, спеціальний закон, який визначає правила здійснення адвокатської діяльності регламентує подання на підтвердження повноважень адвоката не всіх документів, визначених пунктами частини другої статті 26 наведеного Закону, а лише один із запропонованих альтернатив, які підтвердять такі повноваження.
Ордер встановленої форми є обов`язковим для прийняття усіма органами, установами, організаціями на підтвердження правомочності адвоката на вчинення дій, передбачених статтею 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Пунктом 11 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41(зі мінами), встановлено, що ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.
Таким чином, ордер, який видано відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката.
Крім того, зі змісту частин першої, третьої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» випливає, що ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору. Адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (стаття 400-1 КК України).
Таким чином, установивши, що долучена до апеляційної скарги копія ордеру серії АН № 1254379 від 20 вересня 2023 року на надання правової допомоги у Вінницькому апеляційному суді на підставі договору про надання правової допомоги №б/н від 11 вересня 2023 року засвідчена у визначеному законом порядку, містить усі обов`язкові реквізити, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказаний документ є належним та таким, що підтверджує право особи, яка підписала апеляційну скаргу, на вчинення відповідної процесуальної дії.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що в ордері зазначено, що договором про надання правової (правничої) допомоги повноваження адвоката не обмежуються.
За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання адвоката Педини О.А. про повернення апеляційної скарги адвоката Румянцева Р.О. поданої в інтересах ОСОБА_2 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2023 року.
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно роз`яснень, викладених у п.24 постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.
Статтями 245, 278, 280 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вищезазначені вимоги чинного законодавства при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КпАП України, судом першої інстанції були дотримані в повному обсязі.
З доводами наведеними в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції погодитися не може, зважаючи на таке.
Згідно ст. 124 КУпАП - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
У п. 1.3 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до пункту 1.4 ПДР України, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Пункт 1.9 ПДР України передбачає, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Згідно п. 12.9 (г) ПДР водієві забороняється різко гальмувати (крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді).
Питання наявності у діях водія порушень ПДР та визнання особи винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення лежить у юридичній площині і відноситься виключно до компетенції суду.
Як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису з камери відеоспостереження, 30 серпня 2023 року автомобіль Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_2 , рухався в крайній лівій смузі, автомобіль Skoda Fabia, р/н НОМЕР_1 , рухався позаду нього. На відео зафіксовано, що автомобіль Skoda Fabia рухався на безпечній дистанції щодо автомобіля Renault Megane. Далі автомобіль Renault Megane відхилився в русі вправо, притормозив різко, а потім без увімкнення лівого повороту почав здійснювати маневр повороту вліво, автомобіль Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 , не встиг безпечно загальмувати, внаслідок чого відбулось зіткнення.
Таким чином, твердження апелянта про доведеність винуватості ОСОБА_1 у зазначеному правопорушенні, а також доводи про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, належно перевірялися в судовому засіданні й обґрунтовано визнані безпідставними.
Апеляційний суд звертає увагу, що кожен водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Крім того, в рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007р., Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Зазначений висновок суду також відповідає завданням КУпАП, яким є зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Своєчасний і правильний розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених, в тому числі ст. 124 КУпАП, має важливе значення для забезпечення безпеки дорожнього руху й експлуатації транспорту, захисту життя та здоров`я людей, майнових прав фізичних і юридичних осіб (п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»).
ОСОБА_2 було долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення висновок експертного дослідження від 06 жовтня 2023 року №ЕД-19/116-23/16604-ІТ за результатами автотехнічного експертного дослідження по факту ДТП від 30 серпня 2023 року за участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Разом з тим, апеляційний суд не бере до уваги наданий висновок експертного дослідження від 06 жовтня 2023 року №ЕД-19/116-23/16604-ІТ, оскільки експерт, який проводив експертне дослідження, призначався не у відповідності з вимогами ст.273 КУпАП. Дане експертне дослідження було проведено за заявою адвоката Румянцева О.Г. та без всебічного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди, оскільки оригінали матеріалів справи про адміністративне правопорушення для дослідження не надавались.
При цьому експерт про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, передбачену ч.1 ст.384 КК України, у встановленому законом порядку не був попереджений.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що з відео вбачається, як автомобіль Renault Megane відхилився в русі вправо, притормозив різко, а потім без увімкнення лівого повороту почав здійснювати маневр повороту вліво, автомобіль Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 , не встиг безпечно загальмувати, внаслідок чого відбулось зіткнення.
Експерт не звернув уваги, що перед початком маневру водій автомобіля Renault Megane не увімкнув покажчик лівого повороту, а лише вказав, що він для виконання маневру розвороту трохи змістився праворуч, та до початку маневру рухався в своїй крайній смузі руху. При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що з відео не вбачається увімкнення ним під час зміщення праворуч правого повороту, а в подальшому і лівого повороту. 
Зокрема, з відеозапису вбачається, що водій автомобіля Renault Megane відхилившись в русі вправо, загальмував та після чого почав різко виконувати розворот ліворуч, і в момент виникнення небезпеки для водія автомобіля Skoda Fabia, відстань між транспортними засобами становила близько 5 – 7 метрів, а не 20 – 30 метрів, як зазначено у вихідних даних експертного дослідження. 
Також, слід заначити, що у відповідності до вимог п.1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що саме грубе порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху і спричинило дорожньо-транспортну пригоду, що підтверджується долученим до матеріалів справи відеозаписом, зафіксованим камерою зовнішнього спостереження.
З огляду на це, вищевказаний висновок експертного дослідження не може прийматись судом як на підтвердження так і на спростування доводів апелянта.
У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,
постановив:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Румянцева Олександра Геннадійовича залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11 вересня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду                                                          В. В. Сопрун