ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2023 року                                                                         Справа № 924/663/23 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Маціщук А.В. ,  суддя Філіпова Т.Л. 
секретар судового засідання Першко А.А.
за участю представників сторін:
позивача: не з`явився;
відповідача 1: Бартащук К.В.;
відповідача 2: Керницька І.Р.
прокурор: Рункевич І.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Хмельницької обласної прокуратури на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17 жовтня 2023 року у справі №924/663/23 (повний текст складено 17 жовтня 2023 року, суддя Заверуха С.В.) та апеляційну скаргу ТОВ "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 07 листопада 2023 року у справі №924/663/23 
за позовом заступника керівника окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, Західного офісу Державної аудиторської служби України
до Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго"
та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ"
про визнання недійсним договору про закупівлю послуг

ВСТАНОВИВ:
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 17 жовтня 2023 року у справі №924/663/23 відмовлено у позові заступника керівника окружної прокуратури міста Хмельницького в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах, Західного офісу Державної аудиторської служби України до Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" та до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" про визнання недійсним договору про закупівлю послуг.
Вказане рішення обгрунтовано тим, що з урахуванням висновків Верховного Суду, в тому числі щодо ефективності способу захисту, враховуючи обставини часткового виконання договору, укладеного в результаті закупівлі, та беручи до уваги, що прокурор одночасно з вимогою про визнання недійсним договору про закупівлю №223/23 від 13 березня 2023 року, який укладений між Міським комунальним підприємством "Хмельницьктеплокомуненерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ", не заявляє вимоги щодо реституції або відшкодування збитків чи стягнення всього, отриманого переможцем тендеру, місцевий суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову у даній справі.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Хмельницька обласна прокуратура звернулася до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 17 жовтня 2023 року у справі №924/663/23 та прийняти нове про задоволення позову у повному обсязі.
Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що надаючи оцінку питанню обрання прокурором належного/неналежного способу захисту державного інтересу у спірних правовідносинах, судом першої інстанції помилково ототожнено правові підстави та кінцеву мету недійсності спірного правочину та застосовано висновки Верховного Суду у справах №905/77/21, №922/4459/21, №922/263/22 щодо обрання належного способу захисту у справах про визнання недійсними договорів, укладених з порушенням вимог Закону України "Про публічні закупівлі", у зв`язку із тим, що вказані справи є неоднорідними та неподібними до спірних правовідносин у справі, що розглядається.
Прокурор стверджує, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов`язку особи, права та законні інтереси якої порушено, одночасно із вимогою про недійсність правочину зазначати вимогу про застосування наслідків недійсності правочину. Відповідно до висловленої Верховним Судом у постанові від 14 березня 2018 року у справі №696/323/17-ц позиції законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Звертаючись до суду з позовом в інтересах держави, прокурор мав на меті не лише захистити матеріальне благо держави, але й припинення правовідносин, що виникли з порушенням вимог законодавства з метою відновлення законності, що є не менш вагомим чинником у демократичному суспільстві, основним покликанням якого є насамперед недопущення порушення закону у майбутньому. Водночас, відмовляючи у задоволенні позову, із урахуванням правових позицій Верховного Суду, наведених у справах №905/77/21, №922/4459/21, №922/263/22, судом, фактично обмежено право держави, на захист інтересів якої прокурор звернувся з позовом, передбачене статтею 55 Конституції України, статтями 15, 16 Цивільного кодексу України, щодо звернення до суду за захистом немайнового або майнового права та інтересу та обрання способу захисту. Вказане також унеможливлює здійснення захисту державних інтересів шляхом припинення (присікання) уже триваючих правовідносин, що виникли з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель.
Крім того, прокурор зауважує, що судом залишено поза увагою те, що на момент звернення прокурора до суду з позовною заявою (відкриття провадження у справі) відповідачами порушення усунуті не були (правовідносини за договором тривали), та те, що предметом договору є пальне, тобто річ, яка внаслідок одноразового її використання знищується або припиняє існувати у первісному вигляді (стаття 185 Цивільного кодексу України). Вказані обставини свідчать про неможливість повернення одержаного за зобов`язанням у натурі, а єдиним належним способом захисту у спірних правовідносинах є визнання договору недійсним (припинення дії правовідносин), оскільки його укладення та подальше виконання суперечить інтересам держави і суспільства, порушує правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг, а також такого, що укладений з порушенням вимог статей 29, 31 Закону України "Про публічні закупівлі", статті 203 Цивільного кодексу України.
Також прокурор зазначає, що у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 грудня 2021 року у справі №906/1061/20, де предметом розгляду було визнання недійсними рішення комітету з конкурсних торгів та договору про закупівлю робіт, судом досліджувалось, зокрема і питання визнання недійсним виконаного договору без одночасного заявлення позовної вимоги про застосування наслідків недійсності правочину, та відзначено, що позовна вимога про визнання недійсним виконаного договору без одночасного заявлення позовної вимоги про застосування наслідків недійсності правочину, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, є належним способом захисту, передбаченим законом.
Листом №924/663/23/7319/23 від 10 листопада 2023 року матеріали справи було витребувано з Господарського суду Хмельницької області.
17 листопада 2023 року до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №924/663/23.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21 листопада 2023 року у справі №924/663/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Хмельницької обласної прокуратури на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17 жовтня 2023 року у справі №924/663/23 та призначено розгляд апеляційної скарги на 05 грудня 2023 року об 14:30 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №2.
27 листопада 2023 року через "Електронний суд" до Північно-західного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" - адвоката Керницької Ілони Романівни надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28 листопада 2023 року у справі №924/663/23 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" - адвоката Керницької Ілони Романівни про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду в справі №924/663/23.
Крім того, додатковим рішенням Господарського суду Хмельницької області від 07 листопада 2023 року у справі №924/663/23 частково задоволено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" від 23 жовтня 2023 року про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 30000 грн.
Присуджено до стягнення з Західного офісу Державної аудиторської служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Місцевий господарський суд, з урахуванням фактичних обставин справи, предмету спору, ураховуючи критерії співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом (представником відповідача 2) роботи, пояснень та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, а також керуючись передбаченим статтею 2 Господарського процесуального кодексу України завданням щодо справедливого вирішення судом спорів та встановленими статтею 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства, серед яких справедливість, добросовісність та розумність, прийшов до висновку, що зазначені представником відповідача 2 витрати на правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн є завищеними, та дійшов висновку про стягнення цих витрат з позивача у розмірі 10000,00 грн. Витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20000,00 грн суд поклав на відповідача 2.
Не погоджуючись з додатковим рішенням Господарського суду Хмельницької області від 07 листопада 2023 року у справі №924/663/23 Товариство з обмеженою відповідальністю "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" подало апеляційну скаргу на зазначене судове рішення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги представник відповідача 2 зазначає, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/92/15/15-ц, постанові Верховного Суду у складі КГС від 24 листопада 2020 року у справі №911/4242/15). Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо не співмірності заявлених іншою стороною витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Представником відповідача-2 під час розгляду справи у суді першої інстанції було виконано значний обсяг робіт щодо підготовки та подання заяв по суті справи, інших процесуальних документів; адвокатом було проаналізовану актуальну судову практику та позиції Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду щодо спірних правовідносин. Представник відповідача-2 була присутня на всіх судових засіданнях у справі та надавала власні пояснення по суті позовних вимог та дослідженню доказів.
Апелянт зауважує, що жодних заперечень щодо заявленого розміру витрат на правову допомогу безпосередньо позивачем (Західним офісом Державної аудиторської служби України) не висловлено та письмово до суду не подано. Позивач (Західний офіс Державної аудиторської служби України) не надав суду клопотання щодо не співмірності заявлених відповідачем-2 витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24 листопада 2023 року у справі №924/663/23 апеляційну скаргу ТОВ "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 07 листопада 2023 року у справі №924/663/23 залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків, що не перевищує десять днів з дня вручення даної ухвали. Запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" усунути недоліки, встановлені в даній ухвалі у такий спосіб - зареєструвати Електронний кабінет в підсистемі ЄСІТС "Електронний суд", про що повідомити суд апеляційної інстанції відповідно до статті 6 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30 листопада 2023 року у справі №924/663/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 07 листопада 2023 року у справі №924/663/23. Об`єднано апеляційні скарги Хмельницької обласної прокуратури на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17 жовтня 2023 року у справі №924/663/23 та ТОВ "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 07 листопада 2023 року у справі №924/663/23 для спільного розгляду в межах апеляційного провадження.
30 листопада 2023 року на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, з дорученням забезпечити проведення відеоконференції Господарському суду Хмельницької області.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04 грудня 2023 року у справі №924/663/23 задоволено клопотання Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №924/663/23.
04 грудня 2023 року від Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" надійшли заперечення на апеляційну скаргу, у який відповідач 1 просить суд рішення Господарського суду Хмельницької області від 17 жовтня 2023 року у справі №924/663/23 залишити без змін, а апеляційну скаргу першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури залишити без задоволення.
05 грудня 2023 року від представника Західного офісу Держаудитслужби надійшла заява з проханням розглядати справу за відсутності представника органу державного фінансового контролю з врахуванням пояснення від 10 липня 2023 року, яке міститься в матеріалах справи.
05 грудня 2023 року від ТОВ "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останнє вважає рішення Господарського суду Хмельницької області від 17 жовтня 2023 року у справі №924/663/23 законним та обґрунтованим, прийнятим у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін.
В судовому засіданні 05 грудня 2023 року прокурор повністю підтримала вимоги і доводи викладені у апеляційній скарзі. Представник ТОВ "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" проти апеляційної скарги прокурора заперечила, водночас підтримала вимоги власної апеляційної скарги. Представник МКП "Хмельницьктеплокомунерего" проти апеляційної скарги прокурора заперечили.
Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг та відзивів на них, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги Хмельницької обласної прокуратури слід відмовити, рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін. Водночас, апеляційна скарга ТОВ "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" підлягає задоволенню, а оскаржуване додаткове рішення – скасуванню.
При цьому колегія суддів виходила з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно з виписки з наказу Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" №83-к від 19 квітня 2021 року ОСОБА_1 прийнято на посаду начальника відділу державних/публічних закупівель та договірної роботи з 20 квітня 2021 року.
Державним підприємством "Тернопільстандартметрологія" (орган з сертифікації продукції, послуг та систем управління) видано Товариству з обмеженою відповідальністю "ОККО-Постач" сертифікат на систему управління, зареєстрований 29 жовтня 2021 року, яким посвідчено, що система управління якістю стосовно оптової торгівлі твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; роздрібної торгівлі пальним; торгівлі газом через місцеві (локальні) трубопроводи, які здійснює товариство, відповідає вимогам ДСТУ ISO 9001:2015 "Система управління якістю. Вимоги (ISO 9001:2015, IDT)".
Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області видано суб`єкту господарювання, ТОВ "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ", ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за відсутності місць оптової торгівлі (переоформлення) №990614202200370 від 17 серпня 2022 року (термін дії до 01 червня 2027 року).
Відповідно до реєстру отриманих тендерних пропозицій UA-2023-02-21-007633-a 28 лютого 2023 року ТОВ "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" подано тендерну пропозицію.
Згідно гарантійного листа – підтвердження якості №1 від 28 лютого 2023 року, наданого ТОВ "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" уповноваженій особі, товариство гарантує, що наданий паспорт якості підтверджує відповідність еквівалентним вимогам та виданий органами з оцінки відповідності, компетентність яких підтверджена шляхом акредитації або іншим способом, визначеним законодавством. Паспорт якості предмета закупівлі, згідно з ДСТУ 9001:2015 "Система управління якістю" підтверджує впровадження системи управління якістю в учасника як суб`єкта господарювання – юридичної особи стосовно торгівлі (оптової чи роздрібної) пальним (паливом), виданий акредитованим уповноваженим органом у сфері сертифікації.
Відповідно до гарантійного листа щодо застосування заходів захисту довкілля №5 від 28 лютого 2023 року, наданого ТОВ "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" уповноваженій особі, товариство гарантує, що у своїй діяльності та під час виконання договорів поставки нафтопродуктів застосовує заходи захисту довкілля, а саме: знижує та попереджує вплив предмета закупівлі на стан довкілля протягом життєвого циклу; забезпечує раціональне використання природних ресурсів; пом`якшує негативний вплив на зміни клімату та адаптацію до зміни клімату; захищає об`єкти довкілля.
ТОВ "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" надано уповноваженій особі Технічну специфікацію (технічні вимоги) №3 від 28 лютого 2023 року щодо поставки товару, що є предметом закупівлі ДК 021:2015:09130000-9: Нафта і дистиляти, а саме 50000 л дизельного палива, 40000 л бензину А95.
Міським комунальним підприємством "Хмельницьктеплокомуненерго" проведено відкриті торги на закупівлю товару за кодом ДК 021:2015:09130000-9: Нафта і дистиляти (дизельне паливо 50000 л, бензин А-95 наливом 40000 л) очікуваною вартістю 3595000,00 грн, за результатами яких замовник 06.03.2023р. оприлюднив на офіційному вебсайті "https//prozorro.gov.ua/tender" повідомлення про намір із переможцем аукціону, ТОВ "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ", із пропозицією 3488000,00 грн укласти договір про закупівлю.
13 березня 2023 року між Міським комунальним підприємством "Хмельницьктеплокомуненерго" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" (постачальник) укладено договір №223/23, відповідно до пункту 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити покупцю товар: за кодом ДК 021:2015 09130000-9 "Нафта і дистиляти" (дизельне паливо, бензин А-95 наливом), а покупець прийняти і оплатити такий товар в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до пункту 1.2. договору найменування, кількість та ціна на товар, що поставляється згідно з цим договором, визначені у специфікації (додаток 1 до цього договору), яка є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно пункту 2.2 договору кожна партія товару, що поставляється постачальником повинна супроводжуватись завіреними належним чином постачальником копією паспорту якості та/або іншого документу про якість відповідно до вимог пунктів 5-9 "Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 2013 року №927 (зі змінами).
У відповідності до пункту 3.1. договору ціна цього договору становить 3243840,00 грн, крім того ПДВ 244160,00 грн, разом ціна цього договору становить 3488000,00 грн. Ціна за одиницю товару зазначена у Специфікації (додаток 1).
Цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, та скріплення печатками, якщо такі є, у випадках передбачених чинним законодавством України, і діє до 30 квітня 2023 року включно, а в частині здійснення розрахунків покупцем за поставлений товар – до повного виконання зобов`язань (пункт 10.1. договору).
В укладених між сторонами додатках до договору сторонами погоджено адреси, за якими здійснюється поставка обладнання, зразок заявки на поставку палива та специфікацію щодо поставки 50000 л дизельного палива (38,55 грн/л), 40000 бензину А95 (39,00 грн/л).
31 травня 2023 року сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору, відповідно до якої сторонами погоджено, що ціна договору становить 3477000,00 грн.
У специфікації (додаток 1 до договору від 13 березня 2023 року у редакції додаткової угоди №1) сторонами узгоджено, що загальна вартість договору складає 3477000,00 грн (дизельне паливо у кількості 18000 л вартістю 38,50 грн; дизельне паливо у кількості 32000 л вартістю 38,25 грн; бензин у кількості 40000 л вартістю 39,00 грн).
Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області видано наказ №12-з від 14 березня 2023 року про початок моніторингу процедур закупівель відповідно до переліку, що додається (в тому числі закупівлі UA-2023-02-21-007633-a).
Рішенням постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель №3231-р/пк-пз від 15 березня 2023 року постановлено зобов`язати Міське комунальне підприємство "Хмельницьктеплокомуненерго" внести зміни до тендерної документації за процедурою закупівлі – "код відповідно до ДК 021:2015:44160000-9 Магістралі, трубопроводи, труби, тюбінги та супутні вироби (елементи труб теплових мереж)", оголошення про проведення якої було оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу за № UA-2023-02-27-010777-a, з метою усунення порушень, зазначених у мотивувальній частині цього рішення.
За результатами моніторингу процедури закупівлі UA-2023-02-21-007633-a органом державного фінансового контролю складено висновок від 28 березня 2023 року про виявлені ознаки порушень законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель. Так, у висновку встановлено:
1) під час унесення інформації щодо предмета закупівлі в оголошення про проведення відкритих торгів замовником не дотримано пункту 14 Порядку №1082 щодо зазначення коду товару, визначеного згідно з Єдиним закупівельним словником, що найбільше відповідає назві номенклатурної позиції предмета закупівлі;
2) тендерна документація замовника не містить електронної адреси однієї чи кількох посадових осіб замовника, уповноважених здійснювати зв`язок з учасниками, чим не дотримано пункт 17 частини 2 статті 22 Закону;
3) у складі тендерної пропозиції учасника ТОВ "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" відсутній сертифікат, який згідно з ДТСУ 9001:2015 (ISO 9001, IDT) "Система управління якістю" підтверджує впровадження системи управління якістю в учасника як суб`єкта господарювання – юридичної особи стосовно торгівлі (оптової чи роздрібної) пальним (паливом), виданий акредитованим уповноваженим органом у сфері сертифікації, а також копія документа, який підтверджує належну сферу акредитації такого органу сертифікації, що не відповідає вимогам додатку 1 до тендерної документації "Технічна специфікація (технічні вимоги)";
4) в порушення вимог абзацу 3 підпункту 2 пункту 41 Особливостей замовник не відхилив тендерну пропозицію учасника ТОВ "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" як таку, що викладена іншими мовами, ніж мова, що передбачена тендерною документацією;
5) у складі тендерної пропозиції відсутній сертифікат виданий на ім`я учасника, на систему екологічного управління, що не відповідає вимогам додатку 1 до тендерної документації "Технічна специфікація (технічні вимоги)".
У листі Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області від 20 квітня 2023 року останнім зазначено, що за результатами моніторингу в порушення вимог абзаців 2 та 3 підпункту 2 пункту 41 Особливостей замовник не відхилив тендерну пропозицію учасника ТОВ "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" як таку, що не відповідає умовам технічної специфікації та іншим вимогам щодо предмета закупівлі тендерної документації.
Листом від 28 квітня 2023 року №662/01 Міським комунальним підприємством "Хмельницьктеплокомуненерго" надано Західному офісу Держаудитслужби інформацію щодо уповноваженої особи з питань закупівель, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце роботи – МКП "Хмельницьктеплокомуненерго", посада – начальник відділу закупівель та договірної роботи.
Товариством з обмеженою відповідальністю "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" поставлено Міському комунальному підприємству "Хмельницьктеплокомуненерго" згідно договору №223/23 від 13 березня 2023 року товар (дизельне пальне, бензин), що підтверджується видатковими накладними №79 від 06 червня 2023 року на суму 344250,00 грн, №83 від 15 червня 2023 року на суму 280800,00 грн, товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів (нафти) №79 від 06 червня 2023 року, №83 від 15 червня 2023 року.
Міським комунальним підприємством "Хмельницьктеплокомуненерго" сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" за договором №223/23 від 13 березня 2023 року (призначення платежу) кошти за поставлене пальне, що підтверджується платіжними інструкціями №6664 від 16 березня 2023 року на суму 390000,00 грн, №6755 від 23 березня 2023 року на суму 308000,00 грн, №22607 від 20 квітня 2023 року на суму 385000,00 грн (згідно договору №60 від 19 квітня 2023 року), №7002 від 19 червня 2023 року на суму 280800,00 грн, №7001 від 19 червня 2023 року на суму 344250,00 грн. Всього на суму 1323050,00 грн.
Товариством з обмеженою відповідальністю "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" поставлено Міському комунальному підприємству "Хмельницьктеплокомуненерго" товар (пальне) згідно податкових накладних №20 від 13 березня 2023 року на суму 390000,00 грн, №26 від 20 березня 2023 року на суму 308000,00 грн, №3 від 19 квітня 2023 року на суму 231000,00 грн, №4 від 19 квітня 2023 року на суму 154000,00 грн, №5 від 06 червня 2023 року на суму 344250,00 грн, №6 від 15 червня 2023 року на суму 280800,00 грн.
Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області звернулося із листом від 22 червня 2023 року до голови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, у якому просило повідомити про результати розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , щодо якої 20 червня 2023 року складено протокол №13-07-0017/2023 ПР про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 3 статті 164-14 КУпАП, та про орган Державної виконавчої служби, якому надіслано постанову на виконання.
Відповідно до постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12 вересня 2023 року у справі №686/16752/23 провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за статтею 164-14 частиною 3 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Крім того, в матеріалах справи наявні копії: тендерної документації на закупівлю товару за кодом ДК 021:2015: 09130000-9 – Нафта і дистиляти (дизельне паливо, бензин А-95 наливом); паспорта якості № 162891_4943115, № 162910_4949270, № 162906_4939729; відомості із офіційного вебсайта prozorro.gov.ua щодо закупівлі товару за кодом ДК 021:2015 09130000-9 "Нафта і дистиляти" (дизельне паливо, бензин А-95) (тендерна пропозиція UA-2023-01-19-013529-a), за результатами якої із переможцем аукціону ТОВ "ОККО-Постач" укладено договір закупівлі ціною 5457500,00 грн; інформація про необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі (кваліфікаційні критерії відповідно до статті 16 Закону ДК 021:2015 09130000-9 "Нафта і дистиляти"); паспорт якості № 05392601/22-0002/798 від 10 листопада 2022 року (дизельне паливо); сертифікат відповідності, виданий державним підприємством "Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" ТОВ "ОККО-Постач" (дизельне паливо) з терміном дії до 01 жовтня 2023 року; паспорт якості №05392601/22-0001/796 від 10 листопада 2022 року (бензин А-95); сертифікат відповідності, виданий державним підприємством "Рівненський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" ТОВ "ОККО-Постач" (бензин А-95) з терміном дії до 01 квітня 2023 року.
Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів зазначає наступне.
Щодо участі прокурора у даній справі.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Відповідно до абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Згідно з абзацами першим - третім частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.
Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
З наведених норм права вбачається, що держава в разі порушення її інтересів має право звертатись до суду за їх захистом в особі органу державної влади, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист таких інтересів держави (абзац перший частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру") та який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (частина четверта статті 53 ГПК України).
Прокурор мотивував позов тим, що тендерна пропозиція відповідача 2 стосовно закупівлі палива мала бути відхилена відповідачем 1 згідно норм статті 31 Закону України "Про публічні закупівлі" (Закон № 922-VIII), як така, що не відповідає умовам технічної специфікації та іншим вимогам щодо предмета закупівлі тендерної документації; викладена іншою мовою, аніж мова, що вимагається тендерною документацією, а учасник процедури не відповідає встановленим абзацом 1 частини 3 статті 22 цього Закону вимогам до учасника відповідно до законодавства.
Відповідно до преамбули Закону №922-VIII його метою є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
Згідно зі статтею 5 Закону України "Про публічні закупівлі" публічні закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія, ефективність та пропорційність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників та рівне ставлення до них; об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; запобігання корупційним діям і зловживанням.
З наведених норм права вбачається, що інтерес держави у сфері публічних закупівель полягає в проведенні ефективних та прозорих публічних закупівель з дотриманням добросовісної конкуренції серед учасників, максимальної економії та ефективності, відкритості та неупередженості, недопущення дискримінації учасників та корупційних дій.
Досягнення зазначених вище мети та принципів публічних закупівель здійснюється шляхом державного регулювання та контролю, запровадженого в розділі ІІ Закону України "Про публічні закупівлі".
Зокрема, у статті 7 Закону № 922-VIII вказано на наявність повноважень у цій сфері у центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах публічних закупівель, казначейського обслуговування бюджетних коштів та державного фінансового контролю, а також у банків, Рахункової палати та Антимонопольного комітету України.
Зазначено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснює контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 8 Закону України "Про публічні закупівлі" моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю). Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії (частина перша).
Рішення про початок моніторингу процедури закупівлі приймає керівник органу державного фінансового контролю або його заступник (або уповноважена керівником особа) за наявності однієї або декількох із таких підстав: 1) дані автоматичних індикаторів ризиків; 2) інформація, отримана від органів державної влади, народних депутатів України, органів місцевого самоврядування, про наявність ознак порушення законодавства у сфері публічних закупівель; 3) повідомлення в засобах масової інформації; 4) виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушень в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель; 5) інформація, отримана від громадських об`єднань. Для аналізу даних, що свідчать про ознаки порушення законодавства у сфері публічних закупівель, може використовуватися: інформація, оприлюднена в електронній системі закупівель; інформація, що міститься в єдиних державних реєстрах; інформація в базах даних, відкритих для доступу центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю (частина друга статті 8).
Зі змісту частин шостої - одинадцятої статті 8 Закону України "Про публічні закупівлі" вбачається, що за результатами моніторингу закупівлі органом державного фінансового контролю складається висновок про результати моніторингу (в якому зазначається про наявність або відсутність порушень законодавства у сфері публічних закупівель; у разі наявності порушення вказується його опис та зобов`язання щодо його усунення). Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.
Протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку замовник оприлюднює через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушень законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень. У разі незгоди замовника з інформацією, викладеною у висновку, він має право оскаржити висновок до суду протягом 10 робочих днів з дня його оприлюднення. Якщо замовник не усунув порушення, визначене у висновку, і не оскаржив висновок до суду, орган державного фінансового контролю вчиняє дії щодо притягнення до адміністративної відповідальності за порушення законодавства у сфері публічних закупівель.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).
За статтею 2 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" до головних завдань органу державного фінансового контролю, в тому числі, належить здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" до основних функцій органу державного фінансового контролю належать, зокрема: здійснення державного фінансового контролю та контролю за цільовим та ефективним використанням коштів державного і місцевих бюджетів, усуненням виявлених недоліків і порушень; вжиття в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб.
За змістом статті 5 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом № 922-VIII, проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування. Перевірка закупівель у замовників проводиться за місцезнаходженням юридичної особи, що перевіряється, чи за місцем розташування об`єкта права власності, щодо якого проводиться перевірка, і полягає у документальному та фактичному аналізі дотримання замовником законодавства про закупівлі. Результати перевірки закупівель викладаються в акті перевірки закупівель. Моніторинг закупівлі здійснюється за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю.
Відповідно до пунктів 7 - 10, 13, 15 частини першої статті 10 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надається право, зокрема:
- пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства;
- порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства;
- накладати у випадках, передбачених законодавчими актами, на керівників та інших службових осіб підконтрольних установ, адміністративні стягнення;
- звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів;
- при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку;
- порушувати перед керівниками відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у допущених порушеннях.
Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року №43, визначено, що Державна аудиторська служба України (далі - Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю (пункт 1).
Згідно з пунктом 4 вказаного Положення Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань, у тому числі:
- реалізує державний фінансовий контроль через здійснення державного фінансового аудиту, перевірки закупівель, інспектування (ревізії), моніторингу закупівель;
- здійснює контроль за дотриманням законодавства про закупівлі;
- вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; застосовує заходи впливу за порушення бюджетного законодавства, накладає адміністративні стягнення на осіб, винних у порушенні законодавства; передає в установленому порядку правоохоронним органам матеріали за результатами державного фінансового контролю у разі встановлення порушень законодавства, за які передбачено кримінальну відповідальність або які містять ознаки корупційних діянь;
- здійснює розгляд листів, заяв і скарг про факти порушення законодавства з фінансових питань та бюджетного законодавства, вживає згідно із законодавством відповідних заходів для їх усунення.
У разі виявлення порушень процедури здійснення закупівлі Держаудитслужба пред`являє відповідному підприємству (замовнику закупівлі) обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких порушень.
Якщо підконтрольним підприємством не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень, Держаудитслужба відповідно до наведених вище положень законодавства уповноважена, в тому числі: 1) накладати адміністративні стягнення на посадових осіб, винних у порушенні законодавства; 2) звертатися до суду в інтересах держави.
У спірних правовідносинах Держаудитслужба виконувала описані вище функції. Зокрема, відповідно до статті 8 Закону України "Про публічні закупівлі" та наказу від 14 березня 2023 року №12-з "Про початок моніторингу закупівель" вона здійснила моніторинг процедури закупівлі за номером ID: UA-2023-02-21-007633-a склала висновок про його результати, в якому зазначила, що тендерна пропозиція відповідача 2 стосовно закупівлі палива мала бути відхилена відповідачем 1 згідно норм статті 31 Закону України "Про публічні закупівлі", як така, що не відповідає умовам технічної специфікації та іншим вимогам щодо предмета закупівлі тендерної документації; викладена іншою мовою, аніж мова, що вимагається тендерною документацією, а учасник процедури не відповідає встановленим абзацом 1 частини 3 статті 22 цього Закону вимогам до учасника відповідно до законодавства. При цьому, Держаудитслужба зобов`язала замовника усунути виявлені порушення: щодо порушення вимог абзаців 2, 3 підпункту 2 пункту 41 Особливостей – здійснювати заходи щодо припинення зобов`язань за договором; щодо порушення пункту 14 Порядку №1082 – дотримуватись вимог пункту 14 Порядку №1082 під час унесення інформації щодо предмета закупівлі в оголошення про проведення відкритих торгів; щодо порушень пункту 17 частини 2 статті 22 Закону та пункту 28 Особливостей – дотримуватись вимог пункту 17 частини 2 статті 22 Закону під час складання тендерної документації; щодо порушення частини 5 статті 8 Закону – дотримуватись вимог частини 5 статті 8 Закону в частині надання відповідних пояснень (інформації, документів) через електронну систему закупівель. 
У листі від 20 квітня 2023 року заступник керівника Окружної прокуратури міста у зв`язку з тим, що в електронній системі закупівель відсутні відомості про усунення замовником зазначених у висновку моніторингу порушень законодавства, а також його оскарження, просив Управління Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області повідомити про вжитті Управлінням у межах компетенції заходи за результатами моніторингу закупівлі UA-2023-02-21-007633-a.
Згідно відповіді на вищевказаний лист прокуратури Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Хмельницькій області повідомлено (лист від 01 травня 2023 року), що норми статті 8 Закону України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" не передбачають вжиття таких заходів як звернення органами державного фінансового контролю до суду, чи звернення до правоохоронних органів щодо спонукання до вчинення певних дій. Лише в окремих випадках згідно з абзацом 10 частини 7 статті 8 Закону, якщо за результатами моніторингу процедури закупівлі виявлено ознаки порушення законодавства, вжиття заходів щодо яких не належить до компетенції органу державного фінансового контролю, про це письмово повідомляються відповідні державні органи.
Враховуючи вищенаведене, держава в разі порушення її інтересів у сфері публічних закупівель має право звертатись до суду за їх захистом через орган державної влади, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист таких інтересів держави. У спірних правовідносинах таким органом є Держаудитслужба. У свою чергу, в разі неналежного виконання Держаудитслужбою своїх повноважень із захисту інтересів держави у сфері публічних закупівель прокурор отримує підстави для представництва в суді законних інтересів держави відповідно до абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру".
З огляду на зазначене, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що, звертаючись до суду із позовом у даній справі, прокурор відповідно до вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру" обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави в суді та правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Щодо позовної вимоги про визнання недійсним договору про закупівлю послуг.
Прокурор вважав, що оскільки договір №223/23 від 13 березня 2023 року укладено за наслідками процедури закупівлі, проведеної з порушенням законодавства, то такий правочин підлягає визнанню недійсним.
Як встановлено судами та слідує з матеріалів справи, зважаючи на те, що згідно додаткової угоди №1 від 31 травня 2023 року до договору №223/23 від 13 березня 2023 року та специфікації відповідачами погоджено ціну договору у розмірі 3477000,00 грн, оспорюваний договір частково виконано, що підтверджується видатковими накладними №79 від 06 червня 2023 року на суму 344250,00 грн, №83 від 15 червня 2023 року на суму 280800,00 грн, товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів (нафти) №79 від 06 червня 2023 року, №83 від 15 червня 2023 року, платіжними інструкціями №6664 від 16 березня 2023 року на суму 390000,00 грн, №6755 від 23 березня 2023 року на суму 308000,00 грн, №7002 від 19 червня 2023 року на суму 280800,00 грн, №7001 від 19 червня 2023 року на суму 344250,00 грн (всього на суму 1323050,00 грн) та податковими накладними №20 від 13 березня 2023 року на суму 390000,00 грн, №26 від 20 березня 2023 року на суму 308000,00 грн, №3 від 19 квітня 2023 року на суму 231000,00 грн, №4 від 19 квітня 2023 року на суму 154000,00 грн, №5 від 06 червня 2023 року на суму 344250,00 грн, №6 від 15 червня 2023 року на суму 280800,00 грн. При цьому, сторонами та прокурором цієї обставини не спростовано.
З аналізу правової природи відкритих торгів як способу забезпечення потреб замовника шляхом закупівлі товарів, робіт, послуг, ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення відкритих торгів, оформлення за їх результатом договору про закупівлю, є правочином, який може бути визнаний недійсним у судовому порядку з підстав недодержання при його вчиненні вимог, передбачених частинами 1-3, 5, 6 статті 203 Цивільного кодексу України. При цьому підставою визнання такого договору недійсним є порушення передбачених законодавством правил проведення торгів, визначених, зокрема, Законом "Про публічні закупівлі", та наслідком проведення яких фактично є дії сторін щодо укладання договору.
Частинами 1 і 2 статті 216 Цивільного кодексу України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.
Двостороння реституція є обов`язковим наслідком визнаного судом недійсним правочину та не може бути проігнорована сторонами. Тобто при недійсності правочину повернення отриманого сторонами за своєю правовою природою становить юридичний обов`язок, що виникає із закону та юридичного факту недійсності правочину (аналогічний висновок викладено в пунктах 64 і 65 постанови судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі №904/1907/15).
Проте згідно з частиною 5 статті 216 Цивільного кодексу України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.
Відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України вимога про застосування наслідків недійсності оспорюваного правочину, як і про визнання його недійсним, може бути заявлена однією зі сторін правочину або іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Така вимога може бути об`єднана з вимогою про визнання правочину недійсним, що в цілому сприяє швидкому та ефективному відновленню правового становища сторін, яке існувало до вчинення правочину, або заявлена як самостійна вимога у вигляді окремого позову. Якщо позов щодо застосування наслідків недійсності правочину не подано, суд не може застосувати наслідки недійсності оспорюваного правочину з власної ініціативи, оскільки згідно з абзацом 2 частини 5 статті 216 Цивільного кодексу України зазначене право є у суду лише щодо нікчемних правочинів (такий правовий висновок викладено в пунктах 80-82 постанови судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі №904/1907/15 та в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2021 року у справі №925/1276/19).
Разом з цим, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 26 травня 2023 року у справі № 905/77/21 зазначив наступне:
"Позовна вимога про визнання недійсним договору є належним способом захисту, який передбачено законом.
Разом із тим позовна вимога про визнання виконаного/частково виконаного правочину недійсним може бути ефективним способом захисту цивільних прав лише в разі, якщо вона поєднується з позовною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину, зокрема, про стягнення коштів на користь позивача, витребування майна з володіння відповідача.
Окреме заявлення позовної вимоги про визнання виконаного/частково виконаного договору недійсним без вимоги про застосування наслідків його недійсності не є ефективним способом захисту, бо не призводить до поновлення майнових прав позивача.
Водночас, у випадку звернення прокурора в інтересах держави з позовом про визнання недійсним виконаного/частково виконаного договору про закупівлю без заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину, виключається як необхідність дослідження господарськими судами наслідків визнання договору недійсним для держави як позивача, так і необхідність з`ясування того, яким чином будуть відновлені права позивача, зокрема, обставин можливості проведення реституції, можливості проведення повторної закупівлі товару (робіт, послуг) у разі повернення відповідачем коштів, обов`язку відшкодування іншій стороні правочину вартості товару (робіт, послуг) чи збитків, оскільки обрання позивачем неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові".
Наведеним висновком, сформульованим у справі №905/77/21, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду уточнила висновок, викладений у постанові цієї ж палати від 03 грудня 2021 року у справі №906/1061/20 (та на який прокурор посилається у апеляційній скарзі, обґрунтовуючи обраний спосіб захисту, зокрема визнання договору недійсним без застосування наслідків недійсності правочину), однак з урахуванням актуальних правових висновків, сформульованих в постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі №908/976/19, від 01 березня 2023 року у справі №522/22473/15-ц.
З огляду на викладене, з урахуванням висновків Верховного Суду, в тому числі щодо ефективності способу захисту, враховуючи обставини часткового виконання договору, укладеного в результаті закупівлі, та беручи до уваги, що прокурор одночасно з вимогою про визнання недійсним договору про закупівлю №223/23 від 13 березня 2023 року, який укладений між Міським комунальним підприємством "Хмельницьктеплокомуненерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ", не заявляє вимоги щодо реституції або відшкодування збитків чи стягнення всього, отриманого переможцем тендеру, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову у даній справі.
Вказана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, що викладені у постановах від 02 серпня 2023 року у справі №905/1014/21, від 15 серпня 2023 року у справі №922/4852/21, від 16 серпня 2023 року у справі №922/263/22, від 23 серпня 2023 року у справі №903/745/22.
Крім того, проаналізувавши наведену судову практику, судами обох інстанцій не встановлено обставин, що договір, який виконується (триваючий договір), та який позивач просить визнати недійсним, ставить у залежність неможливість заявлення прокурором вимоги про застосування наслідків недійсності правочину. При цьому, у даних справах, як і у справі №924/663/23, судами було встановлено обставини виконання (або часткового виконання) правочинів, а тому, як наголошено Верховним Судом, позовна вимога про визнання виконаного/частково виконаного правочину недійсним може бути ефективним способом захисту цивільних прав лише в разі, якщо вона поєднується з позовною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину, зокрема, про стягнення коштів на користь позивача, витребування майна з володіння відповідача. Таким чином, судами не приймаються доводи прокурора стосовно того, що оскільки оспорюваний правочин є триваючим (не виконаним), тому прокурор не зобов`язаний поряд з вимогою про визнання недійсним договору заявити вимогу про застосування наслідків недійсності правочину.
Щодо твердження першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури про необхідність застосування до спірних правовідносин висновків Верховного Суду у справах №906/1061/20, №918/1187/20, №922/1413/21, №913/140/21, №906578/21, колегія суддів зазначає наступне.
Так, перший заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури вказує, що у вказаних вище справах Верховний Суд сформулював висновок, за яким "вимога про застосування наслідків недійсності може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги".
Однак, слід зауважити, що такий висновок Верховного Суду був уточнений об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №905/77/21 у постанові від 26 травня 2023 року, з урахуванням актуальних правових висновків, сформульованих в постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі №908/976/19, від 01 березня 2023 року у справі №522/22473/15-ц. Про що безпосередньо вказано і в тексті постанови від 26 травня 2023 року.
Відповідно до уточнених висновків Верховного Суду "окреме заявлення позовної вимоги про визнання виконаного/частково виконаного договору недійсним без вимоги про застосування наслідків його недійсності не є ефективним способом захисту, бо не призводить до поновлення майнових прав позивача", що і застосовано судом першої інстанції.
Таким чином, твердження апелянта про необхідність застосування судом першої інстанції висновків Верховного Суду у справах №906/1061/20, №918/1187/20, №922/1413/21, №913/140/21, №906578/21 є помилковим, оскільки такі висновки Верховного Суду були уточнені та змінені внаслідок нових та актуальних висновків Великої Палати Верховного Суду.
Враховуючи викладене, місцевим господарським судом повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи при розгляді справи по суті. Висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.
Щодо додаткового рішення Господарського суду Хмельницької області від 07 листопада 2023 року у справі №924/663/23.
Вказаним рішенням було частково задоволено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" від 23 жовтня 2023 року про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 30000 грн. Присуджено до стягнення з Західного офісу Державної аудиторської служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" 10000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Місцевий господарський суд, з урахуванням фактичних обставин справи, предмету спору, ураховуючи критерії співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом (представником відповідача 2) роботи, пояснень та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, а також керуючись передбаченим статтею 2 Господарського процесуального кодексу України завданням щодо справедливого вирішення судом спорів та встановленими статтею 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства, серед яких справедливість, добросовісність та розумність, прийшов до висновку, що зазначені представником відповідача 2 витрати на правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн є завищеними, та дійшов висновку про стягнення цих витрат з позивача – Західного офісу Державної аудиторської служби України у розмірі 10000,00 грн. Витрати на професійну правничу допомогу у сумі 20000,00 грн суд поклав на відповідача 2.
Проте, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду не може погодитись з такими висновками з огляду на наступне.
Статтею 15 Господарського процесуального кодексу України регламентовано, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
З урахуванням вищезазначених вимог закону, при визначені розміру правничої допомоги Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20 травня 2019 року у справі №916/2102/17, від 25 червня 2019 року у справі №909/371/18, у постановах від 05 червня 2019 року у справі №922/928/18, від 30 липня 2019 року у справі №911/739/15 та від 01 серпня 2019 року у справі №915/237/18, від 24 листопада 2021 року у справі №914/1945/19, від 23 листопада 2021 року у справі №873/126/21).
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Вказаний правовий висновок наведений у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19.
Також Об`єднана палата зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу витрат повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічні висновки наведені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі №915/237/18, від 24 жовтня 2019 року у справі №905/1795/18, від 17 вересня 2020 року у справі №904/3583/19.
До того ж у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відповідно до частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За приписами частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до матеріалів справи, про понесені судові витрати та їх орієнтовний розмір зазначено відзиві на позовну заяву, а заява від ТОВ "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" про стягнення витрат на правничу допомогу надійшла до суду 23 жовтня 2023 року (здана нарочно), відтак, заявником дотримані строки на подання доказів, визначені частиною 8 статті 129 ГПК України.
Як зазначалося вище, відповідач 2 просив стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 30000 грн.
Так, у матеріалах справи знаходиться свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Серія ХМ №000295 від 07 грудня 2019 року, видане Керницькій І.Р., ордер на надання правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" адвокатом Керницькою І.Р. на підставі договору №306 від 26 липня 2023 року.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (частина 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до частини 3 статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
26 липня 2023 року між адвокатом Керницькою І.Р. (адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до пункту 1.1 якого адвокат бере на себе зобов`язання усіма законними методами та способами надавати необхідну правову допомогу клієнту у всіх справах, що пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням його порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів, а клієнт зобов`язується оплатити послуги адвоката (гонорар) та компенсувати фактичні витрати на надання правової допомоги в обсязі та на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до пункту 3.1. договору гонорар – винагорода адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів клієнта та надання йому інших видів правової допомоги за договором. На визначення розміру гонорару адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта.
Згідно пункту 3.2 договору винагорода адвоката за надання правової допомоги (гонорар) обчислюється виходячи з витрачених годин роботи адвоката (погодинна оплата). Вартість однієї години роботи адвоката встановлюється сторонами у додатку до цього договору.
У відповідності до пункту 3.3 договору у будь-якому випадку гонорар адвоката не може бути меншим фіксованого розміру гонорару, який встановлюється сторонами у додатку до цього договору.
Як передбачено пунктом 3.4 договору, у разі, якщо після розрахунку гонорару відповідно до пункту 3.2 цього договору (за погодинною оплатою), розмір гонорару буде більшим, ніж фіксований розмір гонорару, встановлений сторонами у відповідному додатку, оплаті підлягає гонорар, який розрахований відповідно до пункту 3.2 цього договору.
У пункті 3.6 договору передбачено, що факт надання адвокатом правової допомоги клієнту підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), у якому має міститись опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та здійснених ним витрат. У відповідному акті також може міститись посилання на конкретну судову справу (номер справи, назва суду), в межах якої адвокатом надавалася правова допомога клієнту.
Клієнт сплачує адвокату гонорар протягом 10-ти календарних днів з моменту підписання сторонами відповідного акта приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), якщо інше не передбачено в акті. За домовленістю сторін гонорар може сплачуватися в інші строки (в тому числі в момент підписання цього договору) (пункт 3.7. договору).
Відповідно до пункту 3.8 договору гонорар сплачується будь-яким незабороненим законодавством способом. На підтвердження сплати суми гонорару готівкою адвокат видає клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.
26 липня 2023 року між сторонами укладено додаток №1 до договору №306 від 26 липня 2023 року, у пункті 1 якого погоджено, що вартість однієї години роботи адвоката відповідно до пункту 3.2 договору про надання правової допомоги встановлено у розмір: 2000,00 грн – за представництво інтересів клієнта в суді першої інстанції та надання іншої правничої допомоги, пов`язаної зі справою, в суді першої інстанції, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, підготовку процесуальних документів та заяв по суті справи тощо, а також під час досудового врегулювання спору.
Сторони погодили, що вартість правової допомоги у вигляді представництва адвокатом інтересів клієнта у судовому засіданні суду будь-якої інстанції та юрисдикції у будь-якому разі не може становити менше 2000,00 грн за кожне судове засідання (пункт 1.1. додатку).
Відповідно до пункту 2 додатку гонорар адвоката відповідно до пункту 3.3 договору про надання правової допомоги не може бути меншим фіксованого розміру гонорару, який становить 30000,00 грн.
Згідно пункту 3 додатку у разі, якщо після розрахунку гонорару відповідно пункту 1 цього додатку (за погодинною оплатою), розмір гонорару буде більшим, ніж фіксований розмір гонорару, оплаті підлягає гонорар, який розрахований виходячи із вартості години роботи адвоката.
Відповідно до акта приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 20 жовтня 2023 року за період з 26 липня 2023 року по 17 жовтня 2023 року у межах справи №924/663/23 адвокатом були надані такі послуги (виконані роботи):
1. Аналіз позовної заяви та доданих до неї документів. Надання клієнту консультацій після вивчення документів. Аналіз документів, які наявні в клієнта, що стосуються предмета спору. Аналіз судової практики та формування правової позиції. Підготовка відзиву на позовну заяву. Аналіз пояснень позивача від 10.07.2023р. Аналіз відзиву відповідача 1 від 10.07.2023р. Аналіз пояснень позивача від 10.08.2023р. Аналіз відповіді на відзив відповідача 2 від 21.08.2023р. Аналіз відповіді на відзив відповідача 1 від 21.08.2023р. Аналіз додаткових пояснень відповідача 1 від 18.09.2023р. Підготовка додаткових письмових пояснень від 18.09.2023р. Аналіз заяви про зміну предмета позову від 04.09.2023р. Аналіз судової практики Верховного Суду, на яку здійснює посилання заявник. Підготовка додаткових письмових пояснень щодо заяви про зміну предмета позову. Витрачений адвокатом час – 11 год. Вартість однієї години роботи – 2000,00 грн. Вартість виконаних робіт – 22000,00 грн.
2. Участь у судових засіданнях господарського суду Хмельницької області 15.08.2023р. (25 хв.), 19.09.2023р. (30 хв.), 17.10.2023р. (2 год.). Вартість виконаних робіт – 8000,00 грн.
Загальна вартість виконаних робіт (наданих послуг) при обрахунку за погодинною оплатою складає 30000,00 грн (пункт 2 акта).
Згідно пункту 3 акта, враховуючи пункти 3.3., 3.4. договору про надання правової допомоги, укладеного між сторонами, та пункти 2, 3 додатку №1 до договору, винагорода адвоката (гонорар) за надання правової допомоги клієнту у визначений період складає 30000,00 грн.
Відповідно до пункту 5 акта гонорар у розмірі, встановленому у пункті 3 цього акта, в обов`язковому порядку сплачується клієнтом протягом 10-ти календарних днів з моменту підписання сторонами цього акта.
Процесуальні документи, наявні у справі підтверджують надання правової допомоги ТОВ "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" у цій справі адвокатом Керницькою І.Р.
Колегія суддів вважає безпідставним зменшення судом витрат відповідача 2 на професійну правничу допомого з огляду на наступне.
За висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, наведеними у додатковій постанові від 16 червня 2022 року у справі №873/244/21, втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам, в іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору.
Суд звертає увагу, що прокурором хоча і були подані заперечення з приводу судових витрат відповідача 2 на правничу допомогу, втім, такі заперечення є необгрунтованими.
У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо.
Вказане узгоджується і з поняттями, наведеними у статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", зокрема:
адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту;
інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення;
представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах,   перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах, перед юридичними особами тощо.
Колегія суддів зазначає, що аналіз пояснень позивача, відзивів відповідача 1 та відповідача 2, підготовка додаткових письмових пояснень, стосуються саме спору по даній справі і підтверджуються Актом підписаним між адвокатом та ТОВ "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" /т.2, а.с.134-135/.
При цьому колегія суддів вважає, що розподілу при розгляді справи підлягають витрати на професійну правничу допомогу, яка складається не лише з послуг, які надаються з метою звернення до суду та в процесі розгляду справи, але й з тих, які надаються і в процесі врегулювання спору і пов`язані саме зі справою, яка розглядається судом.
В даному випадку суд апеляційної інстанції бере до уваги висновки, наведені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року по справі №910/7586/19, відповідно до яких:
"3.44. Так, у частині першій статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що іншими видами правової допомоги - є види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення:
3.45. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
3.46. Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта."
А тому обсяг витраченого адвокатом часу для розгляду даного спору в суді першої інстанції - 11 год, на переконання колегії суддів, не є завищеним, як і вартість таких послуг, яка за умовами договору між адвокатом і клієнтом складає не менше 30000 грн. 
Щодо заперечень прокурора про стягнення витрат на правничу допомогу в частині недостатності досвіду кваліфікації адвоката відповідача 2 в обґрунтування непропорційності розміру витрат на правничу допомогу, то такі заперечення також безпідставні, оскільки ці доводи є його власною думкою, є суб`єктивними та не ґрунтуються на жодному доказі.
При цьому, посилання на наявність у адвоката відповідача 2 трирічного досвіду адвокатської роботи не свідчать про те, що цей адвокат, який відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" для отримання права на здійснення адвокатської діяльності склав кваліфікаційний іспит, пройшов стажування, склав присягу адвоката України та отримав свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, має незначний та / або недостатній досвід та кваліфікацію адвоката.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02 лютого 2023 року у cправі №915/606/21.
На підставі викладеного, враховуючи, що заявлені до стягнення витрати на правничу допомогу є співрозмірними з критерієм розумності і обґрунтованості таких витрат, враховуючи доведення ТОВ "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" обсягу  і вартості наданих послуг, та відсутність належних та обгрунтованих доказів з боку прокурора щодо неспівмірності цих витрат наданим послугам, суд апеляційної інстанції вважає, що заяву про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити у повному обсязі, натомість суд першої інстанції, без належного обґрунтування, відмовив у задоволенні частини цих витрат, безпідставно їх зменшивши.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (пункт 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі №761/3884/18).
Тобто під час розгляду справи в суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган (пункт 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №587/430/16-ц).
Звертаючись до суду з позовом в інтересах держави в особі відповідного уповноваженого органу, прокурор не замінює цей орган у судовому процесі, однак і не виконує функцію його представництва, оскільки представляє державу та є окремим самостійним суб`єктом звернення (пункт 8.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі №923/199/21).
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, набуває статусу сторони у справі - позивача лише у випадках, передбачених відповідним процесуальним законом, однак у разі відкриття провадження у справі за поданим ним позовом, він має ті ж права та обов`язки, що їх має позивач, за винятком права укладати мирову угоду. З урахуванням наведеного, звертаючись із позовом в інтересах держави, прокурор є суб`єктом сплати судового збору та самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат (пункти 8.31, 8.32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі №923/199/21).
Враховуючи, що саме прокурор звернувся з позовом у даній справі, судові витрати слід покласти на Хмельницьку обласну прокуратуру, а не на Західний офіс Державної аудиторської служби України, як це було визначено місцевим судом.
Аналогічна правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 09 серпня 2023 року у справі №925/3/20, у додатковій постанові Верховного Суду від 13 липня 2023 року у справі №922/2088/21.
За приписами пунктів 1, 2, 4 частини 1 статті 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є нез`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права. При цьому неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи заяву про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції неправильно розтлумачив норми статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", не з`ясував всі обставини справи щодо доведення належними та допустимими доказами витрат відповідача 2 на правничу допомогу, її складові, без відповідних доказів прокурора щодо неспівмірності заявлених витрат на правничу допомогу обсягу і вартості наданих послуг, вдався до зменшення витрат на правничу допомогу, що у відповідності до статті 277 ГПК України є підставою для скасування додаткового рішення у справі, прийняття в цій частині нового рішення. Відповідного до якого заяву ТОВ "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" слід задовольнити у повному обсязі.
Зважаючи на задоволення апеляційної скарги відповідача 2 та відмови у задоволенні скарги прокурора, судові витрати, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
                             
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Хмельницької обласної прокуратури на рішення Господарського суду Хмельницької області від 17 жовтня 2023 року у справі №924/663/23 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Хмельницької області від 17 жовтня 2023 року у справі №924/663/23 залишити без змін.
Апеляційну скаргу ТОВ "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" на додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 07 листопада 2023 року у справі №924/663/23 задовольнити.
Додаткове рішення Господарського суду Хмельницької області від 07 листопада 2023 року у справі №924/663/23 скасувати. Прийняти нове рішення.
Стягнути з Хмельницької обласної прокуратури (29005, м.Хмельницький, пров. Військоматський, 3, код ЄДРПОУ 02911102) на користь ТОВ "Стандард ЕЛ ПІ ДЖИ" (29000, м.Хмельницький, вул. Вайсера, 12/1, код ЄДРПОУ 44674470) 30000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
Справу №924/663/23 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "11" грудня 2023 р.

Головуючий  суддя                                                                      Бучинська Г.Б. 

Суддя                                                                                              Маціщук А.В.  

Суддя                                                                                              Філіпова Т.Л.