П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2023 року 
м. Рівне

Справа № 572/3809/22
Провадження № 22-ц/4815/1341/23

Головуючий у Сарненському районному суді 
Рівненської області: суддя Ведяніна Т.О. 
Заочне рішення суду першої інстанції проголошено 
о 09 год. 50 хв. 06 червня 2023 року у м. Сарни 
Рівненської області

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючий: суддя Хилевич С.В. 
судді: Ковальчук Н.М., Гордійчук С.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  – адвоката Наумчука Івана Петровича на заочне рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 06 червня 2023 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1  про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, 
в с т а н о в и в:
У грудні 2022 року в суд звернулася ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Мотивуючи свої вимоги, зазначала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , який рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 01 жовтня 2021 року розірвано. У шлюбі в них народився син ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час розлучення сторони в добровільному порядку узгодили питання матеріального забезпечення дитини і відповідач свої зобов`язання виконував. В подальшому він надавав кошти на утримання спільної дитини нерегулярно та в меншому обсязі, ніж було узгоджено. На даний час відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу для сина, який перебуває на її утриманні. Вказувала, що докладає зусилля для належного забезпечення дитини усім необхідним, проте самостійно утримувати сина їй складно. Разом з цим відповідач перебуває в Збройних Силах України, де отримує заробітну плату, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини. 
З наведених мотивів просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення ним повноліття. 
Заочним рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 06 червня 2023 року позов задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21 грудня 2022 року і до повноліття дитини. 
Заочне рішення суду відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України в частині стягнення аліментів за один місяць звернуто до негайного виконання. 
Стягнуто з ОСОБА_1 1 073 гривні 60 копійок судового збору в дохід держави.
Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 16 жовтня 2023 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_1  – адвоката Наумчука І. П. про перегляд заочного рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 06 червня 2023 року відмовлено.
На судове рішення представником ОСОБА_1  – адвокатом Наумчуком І. П. подано апеляційну скаргу, де вказувалося про його необґрунтованість і незаконність, які полягали в неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, та невідповідності висновків суду обставинам справи. 
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, адвокат Наумчук І. П. зазначав про неврахування судом попередньої інстанції істотної обставини для визначення розміру аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на утримання спільної дитини, а саме перебуваня на його утриманні дружини в новому шлюбі, яка на даний час перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною та доглядає їхню спільну дочку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
З викладених підстав просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/7 частки всіх видів його заробітку (доходу).
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначала, що сама по собі зміна сімейного стану відповідача внаслідок народження дитини в іншому шлюбі не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Вважає, що наведені заявником доводи є необгрунтованими, тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги. 
 З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , який рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 01 жовтня 2021 року розірвано. Сторони від шлюбних відносин мають спільну дитину – сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8-10). 
Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу уникнення відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо матеріального утримання дитини, тобто із факту порушення прав дитини на матеріальне забезпечення своїм батьком, що підлягають судовому захисту. 
Заочним рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 06 червня 2023 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1  про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21 грудня 2022 року і до повноліття дитини. 
Як встановлено судом, малолітній син сторін спору проживає разом з ОСОБА_2 та перебуває на її утриманні.
ОСОБА_1 на даний час перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 09 липня 2022 року, виданим Талалаївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (а.с. 41). Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 04 січня 2023 року вони мають спільну дитину – дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 42). 
ОСОБА_1 офіційно працевлаштований, перебуває на військовій службі за мобілізацією у Військовій частині НОМЕР_3 . 
Матеріали справи не містять даних щодо доходів як позивача, так і відповідача. 
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У частині першій ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 141 СК України).
Відповідно  до ст. ст. 150, 180 СК  України  батьки  зобов`язані  піклуватися  про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).
Частиною першою ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 
Отже, закон передбачає два способи захисту у справах про стягнення аліментів - у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Саме стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів - в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі.
За правилами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
За змістом ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. 
Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
За змістом ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з положеннями ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частинами першою, шостою ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України).
Як на підставу зменшення розміру аліментів у поданій скарзі представник відповідача покликався на те, що ОСОБА_1 перебуває у новому шлюбі та має спільну дитину з дружиною і просив врахувати, що обоє перебувають на його утриманні, оскільки дружина на даний час перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною та доглядає їхню спільну дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
В постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року справі № 565/2071/19 зазначено, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дітей в іншому шлюбі, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.
Зважаючи на це, колегія суддів зауважує, що зміна сімейного стану відповідача, а саме укладення шлюбу і народження дитини в цьому шлюбі, не звільняє ОСОБА_1 від батьківського обов`язку утримувати свого малолітнього сина від попереднього шлюбу та сплачувати аліменти у розмірі, який відповідає інтересам та потребам дитини і є необхідним для його всебічного розвитку. 
Проте присуджений відповідачу розмір у 1/4 всіх видів його заробітку колегія суддів вважає завищеним. 
Так, у поданій скарзі заявникпросить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/7 частки всіх видів його заробітку (доходу), однак він не наводить підстав для зменшення розміру аліментів саме до такої частки (розмір заробітної плати, будь-які інші доходи або витрати, стан здоров`я або інші істотні обставини), не було надано такиж доказів і до суду першої інстанції.
Беручи до уваги принцип рівності батьківських обов`язків, з метою дотримання справедливого балансу між захистом прав малолітнього сина та прав відповідача, апеляційний суд вважає, що встановлений судовим рішенням розмір в 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 підлягає зменшенню до 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Такий розмір аліментів є справедливим, виваженим і розумним, він відповідатиме інтересам та потребам дитини, буде необхідним для забезпечення належних умов для їх фізичного, розумового, морального і соціального розвитку.
При цьому слід роз`яснити, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Згідно із ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. 
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).
Підставою для часткової зміни оскаржуваного рішення відповідно до пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд 
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  – адвоката Наумчука Івана Петровича задовольнити частково. 
Заочне рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 06 червня 2023 року змінити, визначивши частку від заробітку (доходу) ОСОБА_1 , яка буде стягуватися на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 (одна шоста). 
В решті ( в частині судового збору) рішення суду першої інстанції залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:                                          С.В. Хилевич

Судді:                                                                 Н.М. Ковальчук

                С.О.Гордійчук