ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року	Львів	Справа № 380/5493/21 пров. № А/857/15349/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Качмара В.Я., Пліша М.А., 
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Навчально-спортивної бази зимових видів спорту «Тисовець» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 липня 2023 року (головуючий суддя: Крутько О.В., місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до   Навчально-спортивної бази зимових видів спорту «Тисовець»  про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -
встановив:

ОСОБА_1 , 09.01.2021 звернувся з позовом до суду, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Навчально-спортивної бази зимових видів спорту «Тисовець» щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 03.11.2017 по 28.02.2018 включно;
- визнати протиправною бездіяльність Навчально-спортивної бази зимових видів спорту «Тисовець» щодо не врахування січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 03.11.2017 по 28.02.2018 включно;
- зобов`язати Навчально-спортивну базу зимових видів спорту «Тисовець» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 03.11.2017 по 28.02.2018   включно в повному обсязі із застосуванням січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);
- визнати протиправною бездіяльність Навчально-спортивної бази зимових видів спорту «Тисовець» щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення як різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу у зв`язку із запровадженням, відповідно до вимог постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704, нових посадових окладів за період з 01.03.2018 по 30.11.2018 включно;
- визнати протиправною бездіяльність Навчально-спортивної бази зимових видів спорту «Тисовець» щодо не врахування січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 01.03.2018 по 30.11.2018 включно;
- зобов`язати Навчально-спортивну базу зимових видів спорту «Тисовець» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 30.11.2018 включно в повному обсязі, із застосуванням січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведенню індексації грошового забезпечення (базового місяця);
- визнати протиправною бездіяльність Навчально-спортивної бази зимових видів спорту «Тисовець» щодо не правильного нарахування та, як наслідок, виплати не у повному обсязі ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за грудень 2018 року як різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу у зв`язку із запровадженням, відповідно до вимог постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704, нових посадових окладів та сумою виплаченої індексації на суму 71,08 гривень, за період з 01.12.2018 по 29.12.2018 включно;
- зобов`язати Навчально-спортивну базу зимових видів спорту «Тисовець» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за грудень 2018 року як різницю між сумою індексації і розміром підвищення доходу у зв`язку із запровадженням, відповідно до вимог постанови КМУ від 30 серпня 2017 року № 704, нових посадових окладів та сумою виплаченої індексації на суму 71,08 гривень, за період з 01.12.2018 по 29.12.2018 включно;
- зобов`язати Навчально-спортивну базу зимових видів спорту «Тисовець» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасну виплату індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050 «Про компенсацію громадянами втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (зі змінами), за період з січня 2019 року по час ухвалення рішення суду в даній справі;
- зобов`язати Навчально-спортивну базу зимових видів спорту «Тисовець» після виплати ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення та компенсації за несвоєчасну виплату індексації грошового забезпечення, внести відповідні зміни до звітності щодо нарахованого та виплаченого доходу;
- зобов`язати Навчально-спортивну базу зимових видів спорту «Тисовець» направити на адресу військової частини НОМЕР_1 дублікат грошового атестата замість направленого раніше серії ЗУ № 401286.
Обґрунтовує позов тим, що відповідачем протиправно в день виключення із списків особового складу військової частини не було проведено розрахунків щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення, яка була гарантована чинним законодавством України, зокрема Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення». За весь час служби в Навчально-спортивній базі зимових видів спорту «Тисовець» лише у грудні 2018 року йому нарахована та виплачена індексація на суму 71,08 грн. Зазначає, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці, а її проведення у зв`язку зі зростанням споживчих цін є обов`язковим для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Рішенням  Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Навчально-спортивної бази зимових видів спорту «Тисовець» щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в повному обсязі у період з 03.11.2017 по 29.12.2018.
Зобов`язати Навчально-спортивну базу зимових видів спорту «Тисовець» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 03.11.2017 по 29.12.2018   відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 та здійснити виплату з урахуванням виплаченої суми.
У решті позовних вимог відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року апеляційну скаргу Навчально-спортивної бази зимових видів спорту «Тисовець» задоволено частково.
Скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду   від 21 липня 2021 року у справі № 380/5493/21 в частині задоволення позовних вимог та увалено постанову, якою відмовлено у задоволенні адміністративного позову в цій частині. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29.03.2023 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Чугуєнка Дмитра Віталійовича задоволено частково. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року скасовано в частині вирішення позовних вимог, які стосуються визнання бездіяльності відповідача протиправною та зобов`язання його вчинити дії щодо нарахування й виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період із 03 листопада 2017 року до 29 грудня 2018 року включно. У цій частині справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції – Львівського окружного адміністративного суду. У іншій частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2021 року залишено без змін.
Рішенням  Львівського окружного адміністративного суду від 07 липня 2023 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Навчально-спортивної бази зимових видів спорту «Тисовець» щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 03.11.2017 по 28.02.2018 включно з врахуванням базового місяця - січня 2008 року.
Зобов`язати Навчально-спортивну базу зимових видів спорту «Тисовець» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 03.11.2017 по 28.02.2018   включно із прийняттям індексу споживчих цін за 1 або 100 відсотків для обчислення індексації грошового забезпечення у січні 2008 року (базовий місяць).
Визнати протиправними дії Навчально-спортивної бази зимових видів спорту «Тисовець» щодо неповного нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період 01.03.2018 до 29.12.2018 включно.
Зобов`язано Навчально-спортивну базу зимових видів спорту «Тисовець» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період 01.03.2018 до 29.12.2018 включно із прийняттям індексу споживчих цін за 1 або 100 відсотків для обчислення індексації грошового забезпечення у березні 2018 року (базовий місяць) з врахуванням абзацу 4 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1078, з врахуванням виплачених сум.
У задоволенні інших вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Навчально-спортивної бази зимових видів спорту «Тисовець» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить його скасувати, а у задоволенні позову відмовити повністю.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на те, що посадовий оклад позивача збільшився на 269,50 грн, а також відповідно зросли і всі складові грошового забезпечення військовослужбовця на загальну суму 2812,40 грн (13022,10 грн - 10209,70 грн). Вказує, що враховуючи вищенаведене і підвищення посадового окладу військовослужбовця базовим місяцем для нарахування індексації рахувати листопад 2017 року, а не січень 2008 року.
Зазначає, що після чергового підвищення грошового забезпечення, яке відбулося у березні 2018 року, також змінився базовий місяць, зокрема березень 2018 року, однак право на отримання індексації настало у грудні 2018 року у сумі 71,08 грн, яку було виплачено позивачу на його картковий рахунок. Вважає, що розрахунок індексації грошового забезпечення позивача проведено правильно. 
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до наказу першого заступника Міністра оборони України (по особовому складу) від 26 жовтня 2017 року № 117 був призначений на посаду начальника фінансово-економічної служби Навчально-спортивної бази зимових видів спорту «Тисовець» та зарахований до списків особового складу бази і на всі види забезпечення з 03 листопада 2017 року.
Із 03 листопада 2017 року до листопада 2018 року включно ОСОБА_1 не нараховувалася і не виплачувалася індексація грошового забезпечення.
У грудні 2018 року ОСОБА_1 виплачена індексація грошового забезпечення в розмірі: 71,08 грн.
Наказом начальника Навчально-спортивної бази зимових видів спорту «Тисовець» (по стройовій частині) від 29 грудня 2018 року № 259 ОСОБА_1 був виключений зі списків особового складу бази та всіх видів забезпечення.
Надалі ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про виплату йому індексації грошового забезпечення.
На вказану заяву відповідач надіслав відповідь від 18 березня 2021 року № 279, якою відмовив у виплаті індексації. Також зазначив, що позивач отримав право на індексацію у грудні 2018 року та йому виплачено 71,08 грн на картковий рахунок.
Не погоджуючись із такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з метою захисту своїх прав та інтересів.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що з урахуванням місяця підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, січень 2008 року є місяцем підвищення доходу ОСОБА_1 , за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення за період із 3 листопада 2017 року до 28 лютого 2018 року.
Крім цього, суд першої інстанції дійшов висновку, що слід зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення у період 01 березня 2018 року до 29.12.2018 включно із прийняттям індексу споживчих цін за 1 або 100 відсотків для обчислення індексації грошового забезпечення у березні 2018 року (базовий місяць) з врахуванням абзацу 4, пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1078.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Частиною 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки, позивачем не оскаржується в апеляційному порядку судове рішення суду першої інстанції, а тому, предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 308 КАС України, є законність і обґрунтованість судового рішення суду у частині задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. 
Військова служба є особливим видом публічної служби, тому її проходження передбачає особливе регулювання служби військовослужбовців, а саме межі реалізації ними своїх службових прав у зв`язку з специфікою їх правового статусу, відносини щодо звільнення та проходження військової служби врегульовані як загальним законодавством України про працю, так і спеціальним законодавством. При цьому, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а норми трудового законодавства підлягають застосуванню лише у випадках, якщо спеціальними нормами не врегульовано спірних відносин, та коли про можливість такого застосування прямо зазначено у спеціальному законі. 
Спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців є Закон України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі – Закон № 2011-XII).
Відповідно до ч. ч. 1-4 статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ встановлено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-XII.
Так, згідно із ст. 2 Закону № 1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до положень ст. ст. 4, 6 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. 
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Враховуючи наведене, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи в тому числі військовослужбовців.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2003 № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок № 1078), який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
У зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 09 грудня 2015 року №   1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (далі - Постанова № 1013), яка набрала чинності з 15 грудня 2015 року та підлягала застосуванню з 01 грудня 2015 року, істотно змінився порядок індексації зарплати та інших доходів населення.
Серед іншого, внесеними змінами передбачено ряд новел у порядку проведення індексації грошових доходів населення. 
Так, в редакції Постанови № 1013 пункт 5 Порядку № 1078 викладено у такій редакції:
«У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу…».
Таким чином, починаючи з 01 грудня 2015 року обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник, в тому числі військовослужбовець.
Отже, якщо раніше базовим місяцем вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати), то після прийняття Постанови № 1013 від 09 грудня 2015 року місяцем підвищення став місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного грошового утримання, стипендій, виплат із соціального страхування (пункт 5 Порядку № 1078). 
Таким чином, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, починаючи з грудня 2015 року здійснюється не індивідуально для кожного працівника (в залежності від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок), а саме від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно листа-відповіді відповідача № 279 від 18.03.2021 на звернення позивача щодо виплати індексації позивачу (а. с. 37-38), базовим місяцем для нарахування індексації є листопад 2017 року, а правові підстави для виплати індексації з урахуванням базового місяця 2008 року відсутні.
Вирішуючи питання про те, який базовий місяць мав бути встановлений позивачу при нарахуванні йому індексації грошового забезпечення за спірний період, суд апеляційної зазначає, що 07.11.2007 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 1294) відповідно до пункту першого якої грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Схема посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України затверджена Додатком 1 до Постанови № 1294, ця Постанова набрала чинності з 01.01.2008.
Отже, з набранням чинності Постановою № 1294 відбулись зміни розміру тарифних ставок (посадових окладів) відповідних категорій військовослужбовців.
Постанова № 1294 втратила чинність 01.03.2018 на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою збільшено розмір грошового забезпечення військовослужбовців та установлено для них нові додаткові види грошового забезпечення.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що не було підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців за період з 01.01.2008 (після набрання чинності Постановою № 1294) по березень 2018 року (до моменту набрання законної сили Постанови № 704), що є підставою для встановлення іншого базового місяця для проведення індексації.
Отже, за період з 03 листопада 2017 року по 28 лютого 2018 року базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача є січень 2008 року.
Аналогічна правова позиція, щодо визначення базового місяця для нарахування індексації грошового забезпечення, викладено у постановах Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі № 400/1118/21, від 20 квітня 2022 року у справі № 420/3593/20, від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21, від 04 квітня 2023 року у справі № 300/5628/21.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції, що саме січень 2008 року, є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивачки за період з 03 листопада 2017 року по 28 лютого 2018 року.
Згідно матеріалів справи правовідносини щодо нарахування й виплати поточної індексації з 01 березня до 29 грудня 2018 року не є спірними, оскільки у позовній заяві, відзиві на позов, апеляційній скарзі та відзиві на неї, сторони не заперечували і не оспорювали тих обставин, що в грудні 2018 року відповідач нарахував і виплатив позивачу поточну індексацію грошового забезпечення в сумі: 71,08 грн зі встановленням березня 2018 року місяцем, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для такої індексації.
Разом з тим, щодо «фіксованої» суми індексації, то суд апеляційної інстанції зазначає, що Закон № 1282-XII і Порядок № 1078 такого поняття не містять.
Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку № 1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 № 526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.
Проте, постановою Уряду від 09.12.2015 № 1013 цей Додаток був викладений у новій редакції і з 01.12.2015 у цьому Додатку, як і в цілому Порядку № 1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.
З 01.12.2015 в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувались з 01.12.2015 передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу (абзац 3); сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).
Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувались з 15.03.2018 передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3); сума індексації у місяці підвищення грошових доходів нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу (абзац 4).
Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів, грошового доходу) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до чергового підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що нарахування й виплата суми «індексації-різниці» мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що 01.03.2018 набрала чинності Постанова № 704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу ОСОБА_1 за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
Системний і цільовий способи тлумачення абзаців 3, 4 Порядку № 1078 надають суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що у зв`язку із підвищенням у березні 2018 року доходу позивача відповідачу належало вирішити питання, чи має останній право на отримання суми «індексації-різниці».
Указані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21, від 11.05.2023 у справі № 260/6386/21, від 15.06.2023 у справі № 120/6277/22.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідач не нараховував і не виплачував позивачу цей вид індексації за період з 01 березня 2018 року по 29.12.2018. 
У цьому контексті суд апеляційної інстанції зауважує, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що позивач покликається на те, що має право на отримання індексації-різниці і що це право відповідач порушив через бездіяльність. 
При цьому, позивач при розрахунку індексації-різниці самостійно визначає поточну індексацію, яка повинна бути йому нарахована у лютому 2018 року із застосуванням січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення. 
Однак, як встановлено вище судом апеляційної інстанції, індексація грошового забезпечення за період з 03 листопада 2017 року по 28 лютого 2018 року позивачу з урахуванням базового місяця 2008 року протиправно не виплачена.
З огляду на викладене, оскільки відповідач не нарахував і не виплатив позивачу поточну індексацію за період з 03.11.2017 по 28.02.2018, вимоги позивача про визначення індексації-різниці з 01.03.2018 до 29.12.2018 з врахуванням належної йому індексації за попередній період, є передчасними, так як лише після нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації за період 03.11.2017 до 28.02.2018, відповідач зобов`язаний вирішити питання про отримання індексації-різниці та встановити чи розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновокм суду першої інстанції, що необхідно зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення у період 01.03.2018 до 29.12.2018 включно із прийняттям індексу споживчих цін за 1 або 100 відсотків для обчислення індексації грошового забезпечення у березні 2018 року (базовий місяць) з врахуванням абзацу 4, пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1078.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу на користь позивача у розмірі 3000 грн, то суд апеляційної інстанції зазначає, що в апеляційній скарзі не наведено доводів стосовно того, що сума витрат в розмірі 3000 грн, яку позивач просив стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, підлягає зменшенню або така є не співмірною з огляду на предмет розглядуваного спору.
Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що, на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Навчально-спортивної бази зимових видів спорту «Тисовець» необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн. Оскільки, в матеріалах справи наявні документи, які підтверджують надання правничої допомоги у цій справі, зокрема: копії договору № 2021/96 про надання професійної правничої допомоги від 28.12.2021, завдання № 1 від 28.12.2021, банківську виписку за період з 01.12.2021 по 31.12.2021.
Таким чином, апеляційна скарга Навчально-спортивної бази зимових видів спорту «Тисовець» не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд –

постановив:

апеляційну скаргу Навчально-спортивної бази зимових видів спорту «Тисовець» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 липня 2023 року у справі № 380/5493/21 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	М. А. Пліш