ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

29 листопада 2023 року 	м. Дніпро	справа № 280/2362/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
                               суддів:  Божко Л.А., Лукманової О.М.,        
          розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
          на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.07.2023 року (головуючий суддя Конишева О.В.) 
          в адміністративній справі №280/2362/23 за позовом   ОСОБА_1     до  відповідачів: 
          Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України,
          Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України, 
          третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:   Міністерство оборони України,
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

          Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 17.04.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до відповідачів: Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (вілдповідач-1), Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України (відповідач-2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:   Міністерство оборони України, просив (а.с. 1-9): 
          - визнати протиправними дії командування військової частини НОМЕР_1 щодо невизнання призначення командиром 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ОСОБА_1 починаючи з 26.02.2022 по теперішній час;
          - зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України видати наказ про призначення ОСОБА_1 командиром 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 26.02.2022;
          - зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України поновити ОСОБА_1 на посаді згідно штатного розкладу військової частини НОМЕР_1 ;
          - визнати протиправними дії командування військової частини НОМЕР_2 щодо невизнання дати та обставин отримання поранення 16.03.2022 в м. Пологи Запорізької області ОСОБА_1 під час захисту Батьківщини;
          - зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України надати довідку та форми про встановлення отримання поранення 16.03.2022 в м. Пологи Запорізької області ОСОБА_1 під час захисту Батьківщини;
          - визнати протиправними дії командування військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування виплат грошового забезпечення та додаткових витрат, а саме нарахування з індексацією грошових коштів за невикористану відпустку, кошти на оздоровлення, кошти за неотримане речове майна, одноразової грошової допомоги за наказом №168 від 28.02.2022 та одноразова грошова допомога за ст.16 Закону №2011-XII ОСОБА_1 , за період починаючи з 26.02.2022 по теперішній час;
          - зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України здійснити нарахування та виплатити — грошове забезпечення та додаткових витрат ОСОБА_1 , за період починаючи з 26.02.2022 по теперішній час.          В обґрунтування позову вказано, що позивач був призваний згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» 26.02.2022 Пологівським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України. Цього ж дня, 26.02.2022 був зарахований на посаду командира першої роти батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 . В матеріалах службової перевірки, є підтвердження, що ОСОБА_1 призначено на посаду командира 1 стрілецької роти. Зокрема сержантом ОСОБА_2 підтверджений той факт, що позивач отримав поранення в ході захисту Батьківщини. Тому даний факт є доведеним, а дії відповідачів протиправними. Просить позов задовольнити.
          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.07.2023 року у задоволенні позову відмовлено.
          Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що факт призначення позивача на посаду командира 1-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 не знайшов свого підтвердження, тому суд доходить висновку щодо не обґрунтованості вимог стосовно:
      визнання протиправними дій командування військової частини НОМЕР_1 щодо невизнання призначення командиром 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ОСОБА_1 починаючи з 26.02.2022 по теперішній час; 
      зобов`язання командування військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України видати наказ про призначення ОСОБА_1 командиром 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 26.02.2022; 
       зобов`язання командування військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України поновити ОСОБА_1 на посаді згідно штатного розкладу військової частини НОМЕР_1 . Суду не надано доказів того, що про прибуття на лікування позивача до закладів охорони здоров`я і яких було підібрано на полі бою і на морі, та тих, які прибули особисто без медичної картки з районів бойових дій, керівники цих закладів не пізніше наступного дня після його прибуття було повідомлено за допомогою засобів зв`язку або поштою командирів військових частин, а у разі відсутності відомостей про військову частину керівники закладів охорони здоров`я повідомляють військового комісара або представника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України за місцем дислокації закладу охорони здоров`я, як це передбачено пунктом 1.24  Наказу №333.          Також суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позовних вимог щодо:
     визнання протиправними дій командування військової частини НОМЕР_2 щодо невизнання дати та обставин отримання поранення 16.03.2022 в м. Пологи Запорізької області ОСОБА_1 під час захисту Батьківщини; 
      зобов`язання командування військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України надати довідку та форми про встановлення отримання поранення 16.03.2022 в м. Пологи Запорізької області ОСОБА_1 під час захисту Батьківщини. Оскільки вимога щодо визнання протиправними дії командування військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування виплат грошового забезпечення та додаткових витрат є похідною, тому задоволенню не підлягає.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити.
          В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що в матеріалах службової перевірки є підтвердження, що позивача було призначено на посаду командира 1 стрілецької роти. Також сержантом ОСОБА_2 підтверджено факт, що позивач отримав поранення під час захисту Батьківщини.
          Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.
          Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач вказує, що він був призваний на військову службу за мобілізацією згідно Указу Президента України «Про загальну мобілізацію 26.02.2022 Пологівським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України та 26.02.2022 він був зарахований на посаду командира першої роти батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_1 . Пологівським РТЦК та призначено командиром 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 . Позивача направлено до м. Пологи Запорізької області до НОМЕР_3 батальйону територіальної оборони НОМЕР_4 бригади ТРО. По прибуттю з ним була особиста справа офіцера, яку він передав начальнику штабу НОМЕР_3 БТРО майору Горбунову. 16.03.2022 позивач, захищаючи Батьківщину, тримав поранення 16.03.2023 у м. Пологи Запорізької області та був відправлений до м. Запоріжжя у військовий госпіталь військової частини НОМЕР_5 .
Військова частина НОМЕР_1 є окремим батальйоном зі своєю групою персоналу та діловодством, правом зарахування в списки військової частини за мобілізаційним планом та підпорядковується військовій частині НОМЕР_2 .
02.10.2022 позивачем подано рапорт командиру військової частини НОМЕР_1 з доданою медичною документацією щодо поновлення на посаді командира 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .
Рапорт позивача розглянуто. Відповідачем-1 проінформовано позивача, що у зв`язку з військовою агресією з боку російської федерації та тимчасовою окупацією м. Пологи Запорізької області, особовий склад військової частини НОМЕР_1 на початку березня 2022 року з боями виходив до м. Запоріжжя і керівництвом військової частини відповідно до чинного законодавства, були вжити вичерпні заходи щодо унеможливлення доступу ворога до документації військової частини. Тому на даний час відсутні документи про факт зарахування та проходження мною військової служби у в/ч НОМЕР_1 не має (лист від 04.10.2022 №3129, а.с.16).
05.04.2023 Пологівським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України видана довідка №4/1  згідно якої позивач був призваний на військову службу по мобілізації у в/ч НОМЕР_1 четвертим відділом Пологівського РТЦК та СП. Підстава: заява позивача.
Під час проведення службового розслідування встановлено наступне:
призов лейтенанта ОСОБА_3 на військову службу за мобілізацією та направлення його до військової частини НОМЕР_1 для продовження несення служби не встановлено;
відсутні документи що підтверджують зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_3 та призначення його на посаду;
враховуючи зазначені факти немає підстав для нарахування та виплат грошового забезпечення та додаткових виплат лейтенанту ОСОБА_4 ;
в період з 03.03.2022 по 06.03.2022 року в районі міста Пологи лейтенант ОСОБА_5 виконував бойові завдання у складі військової частини НОМЕР_1 , ймовірно у статусі командира 1 стрілецької роти;
визначити час, дату, місце та обставини отримання поранення (травмування) лейтенантом ОСОБА_6 не вдалось.
Позивач вважає дії відповідачів протиправними щодо не встановлення позивачу статусу військовослужбовця та належність до військової частини НОМЕР_1 , невизнання відповідачами дати та обставин отримання позивачем поранення, що не надає позивачу право на нарахування виплат, грошового забезпечення, компенсації за отримане поранення під час захисту Батьківщини, як військовослужбовцю.
Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про Статут внутрішньої служби у Збройних Силах України» 24.03.1999 року №548-XIV, Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" 25.03.1992 року № 2232-XII.
Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.  
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Статтею 12 Закону України «Про Статут внутрішньої служби у Збройних Силах України» №548-XIV встановлено, що про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).
При цьому, статтею 14 Закону України «Про Статут внутрішньої служби у Збройних Силах України» №548-XIV визначено, що із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.
Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про основи національного спротиву»  від 16.07.2021 року №1702-IX передбачено, що комплектування органів військового управління, військових частин Сил територіальної оборони Збройних Сил України здійснюється: 
у мирний час - військовослужбовцями за контрактом та за призовом особами офіцерського складу; 
в особливий період - військовослужбовцями за контрактом, за призовом особами офіцерського складу та територіальним резервом.
У відповідності до пункту 14.7 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009 №170, призначення (переміщення) військовослужбовців на посади згідно з мобілізаційним призначенням оформляються наказами по стройовій частині та не дублюються наказами по особовому складу
Відповідно до Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, яка затверджена Наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 №333 (втратив чинність 25.11.2022).
Наказом Міністерства оборони України 15.09.2022 року № 280 затверджено Інструкцію з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, що є чинним на теперішній час.
Згідно редакції наказу №333 від 18.05.2021 (яка була чинна в на момент виникнення спірних правовідносин)  організація та ведення обліку особового складу в особливий період регламентується Главою 1 розділу III визначені загальні особливості обліку особового складу в особливий період.
Зокрема, пунктом 1.1.  Наказу №333  встановлено, що облік особового складу в особливий період ведеться в порядку, установленому на мирний час (розділ II), та з урахуванням особливостей, викладених у цьому розділі.
Особовий склад, який прибув по мобілізації, зараховується в день прибуття до списків особового складу військової частини в порядку, установленому  пунктами 2.7,  2.8 глави 2 розділу ІІ. Призначення (переміщення) офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу проводиться наказом по стройовій частині після закінчення відмобілізування командирами цих частин відповідно до мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом незалежно від номенклатури посад для призначення на мирний час. Ці накази є підставою для визначення посадового становища офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, запису відомостей про них до облікових документів, виписки та видачі їм документів, що посвідчують особу. Зазначені накази не дублюються наказами по особовому складу.
Зразок наказу по стройовій частині наведено в додатку 54 до цієї Інструкції (пункт 1.3  Наказу №333).
Військовозобов`язаним, призваним по мобілізації, початком проходження військової служби вважається день, визначений Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".
У військових квитках особового складу, призваного по мобілізації, а в офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, крім того, в особових справах і послужних картках робиться запис про дату призову по мобілізації і направлення до місця служби, яка засвідчується підписом військового комісара і гербовою печаткою. 
Особам, які прибули по мобілізації безпосередньо до військових частин або перебували на цей час на навчальному зборі, відмітки про час їх призову робляться у військових квитках начальником штабу військової частини. 
До отримання офіцерами, особами рядового, сержантського і старшинського складу, призваними із запасу, документів, що посвідчують особу, в їхні військові квитки вносяться також записи про призначення на посаду та інші зміни в службовому становищі (пункт 1.4 Наказу №333 ).
Про прибуття на лікування всіх військовослужбовців, які поступили безпосередньо до закладів охорони здоров`я і яких було підібрано на полі бою і на морі, та тих, які прибули особисто без медичної картки з районів бойових дій, керівники цих закладів не пізніше наступного дня після їх прибуття повідомляють за допомогою засобів зв`язку або поштою командирів військових частин. 
У разі відсутності відомостей про військову частину керівники закладів охорони здоров`я повідомляють військового комісара або представника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України за місцем дислокації закладу охорони здоров`я (п.1.24  Наказу №333 )
При втраті документів персонального обліку особового складу кадрові органи з`єднань, штаби військових частин, які втратили документи, негайно вживають заходів до складання нових облікових документів.
У разі масової загибелі чи втрати облікових документів кадрові органи з`єднань повинні негайно отримати від військових частин (з`єднань) іменні списки на офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу відповідно до  додатка 7  до цієї Інструкції, а штаби військових частин - іменні списки на весь особовий склад від підрозділів відповідно до  додатка 6  до цієї Інструкції, на підставі яких провести відновлення втрачених документів. Конкретні строки відновлення документів встановлюються начальником вищого штабу або кадрового органу (п.1.24  Наказу №333 ).
Відповідно до Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 (Положення №1153/2008), громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України (далі - військовослужбовці). 
Статус військовослужбовця підтверджується документом, що посвідчує особу. Форма та порядок його видачі встановлюються Міністерством оборони України (п.5 розділу 1 Положення №1153/2008). 
Початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на ній визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" (п.6 розділу  І Положення №1153/2008).
Отже, статус військовослужбовця підтверджується відповідним документом.
Згідно абзацу 4 п. 186 Положення №1153/2008 відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин, у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії військовослужбовцям, відрядженим до військових частин, задіяних до ведення воєнних (бойових) дій у тому числі в антитерористичних операціях, надаються командирами таких військових частин за місцем тимчасового виконання службових обов`язків. 
Посадова особа, яка надала такі відпустки, письмово інформує про це командира військової частини, який направив військовослужбовця у відрядження.
Розділом X Положення №1153/2008 регламентуються особливості проходження військової служби за призовом осіб офіцерського складу.
Так, пункт 216 Положення №1153/2008 визначає, що на військову службу за призовом осіб офіцерського складу в разі потреби призиваються офіцери запасу за наказом Міністерства оборони України, в якому визначаються строки і чисельність призову за військово-обліковими спеціальностями.
Початком проходження військової служби за призовом осіб офіцерського складу є день відправлення у військову частину з районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. 
Про призов цих громадян на військову службу територіальні центри комплектування та соціальної підтримки письмово інформують державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, в яких зазначені громадяни працюють, навчаються або зареєстровані як безробітні
Пункт 217 Положення №1153/2008 визначає, що офіцери, призвані на військову службу, направляються у розпорядження відповідних командирів (начальників), які мають право призначати їх на посади, та переміщуються по службі на підставах і в порядку, визначених цим Положенням. 
Вони виконують обов`язки і користуються правами, пільгами і забезпечуються всіма видами забезпечення, що визначені законодавством.
Офіцери, призвані па військову службу, за наявності у Збройних Силах України вакантних посад із відповідною військово-обліковою спеціальністю за їх бажанням після проходження шести місяців військової служби за призовом осіб офіцерського складу можуть бути прийняті на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу в порядку, визначеному цим Положенням.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що в силу вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 року за №1503/31371, наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 18.10.2022 №450 «Про призначення службового розслідування», офіцером відділення морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 старшим лейтенантом ОСОБА_7 проведено службове розслідування.
Мета службового розслідування: 
встановлення статусу лейтенанта ОСОБА_1  станом на 14.10.2022 та його належність до підрозділів військової частини НОМЕР_2 , встановлення свідків обставин щодо участі ОСОБА_1 у веденні бойових дій у складі військової частини НОМЕР_6 , з визначенням району їх проведення, хронології та деталізації, дати та обставин поранення (травмування), встановлення підстав не виплат ОСОБА_1  грошового забезпечення.  
Позивач надавав пояснення під час службового розслідування, згідно яких відповідно до пояснень ОСОБА_1 , він 24.02.2022 року прибув до Гуляйпільського військкомату де йому повідомили що його мобілізують до окремого батальйону Запорізької бригади ТРО, вручили оригінал особової справи та разом із іншими мобілізованими відправили до м. Пологи де на той час розташовувався штаб зазначеного батальйону. Прибувши до місця розташування військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 передав особисту справу тодішньому начальнику штабу військової частини НОМЕР_1 майору ГОРБУНОВУ, після оформлення документів, майор ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_1 що його призначено на посаду командира 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , при цьому витягів з наказу про призначення ОСОБА_4 не надавались.
Також пояснення надавали свідки, а саме сержант 3 стрілецької роти ОСОБА_9 повідомив, що  він 01.03.2022 року добровільно прибув до штабу військової частини НОМЕР_1 де був зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . В той же день йому був представлений лейтенант ОСОБА_10 , як командир 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 . Також він підтверджує що з 01.03.2022 орієнтовно до 16-18.03.2022 вони разом із ОСОБА_6 виконували бойові завдання у м. ПОЛОГИ. Після повної окупації міста Пологи отримав усне розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 про вихід з міста Пологи, підчас його виконання, на власному автотранспорті, рухаючись за місто через виїзд в бік н.п. МАЛА ТОКМАЧКА на узбіччі побачив пораненого лейтенанта ОСОБА_11 . Впізнав його, та допоміг йому перейти два ворожі блок-пости та доставив його до лікарні.
Відповідно до пояснень начальника групи планування військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_12 , він вперше побачив лейтенанта ОСОБА_11 27.02.2022 року у м. Пологи у військовій частині НОМЕР_1 де ОСОБА_13  числився командиром 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , командував особовим складом, організовував чергування на спостережних пунктах, та блок-постах у м. Пологи (додаток 5.4).
Згідно із поясненнями оперативного чергового військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_14 (додаток 5.5), в період часу з 25.02.2022 по 27.02.2022 року до військової частини НОМЕР_1 був призваний по мобілізації лейтенант ОСОБА_10 , який був призначений командиром 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 усним наказом командира військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_15 . 
Документального підтвердження цього на даний час не має, оскільки вся документація військової частини НОМЕР_1 при окупації була вивезена в невідомому напрямку, та місце її перебування не відомо, або фактів підтверджуючих її знищення не існує. 
Відповідно до пояснень відповідального виконавця групи персоналу військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_16 (додаток 5.6), він зазначає що 28.02.2022 року на ранковому шикуванні чув прізвище ОСОБА_11 , разом із цим вказує що перевірити зарахування ОСОБА_1 до списків військової частини НОМЕР_1 не можливо у зв`язку із відсутністю документації батальйону, яка схована на непідконтрольній території з метою не допущення витоку зазначеної в ній інформації.
Також під час службового розслідування були проаналізовані записи з щоденними підсумковими бойовими донесеннями. 
За період з 24.02.2022 року по 16.03.2022 року, коли лейтенант ОСОБА_10  вже був вивезений до лікарні, його прізвище згадується у таких донесеннях три рази, про що зазначено в акті службового розслідування.
Крім того, з боку військової частини НОМЕР_2 засобами СЕДО був направлений запит на Пологівський РТЦК та СП від 04.11.2022 року № 1559/207 щодо мобілізації у лютому-березні 2022 року ОСОБА_1 із зазначенням частини до якої він був мобілізований та наданням завірених копій відповідних документів. Відповіді на вказане звернення отримано не було. Таким чином документального підтвердження щодо призову лейтенанта ОСОБА_11 не встановлено. 
Отже, під час службового розслідування встановлено:  
призов лейтенанта ОСОБА_11 на військову службу за мобілізацією та направлення його до військової частини НОМЕР_1 для продовження несення служби не встановлено; 
відсутні документи що підтверджують зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_11 та призначення його на посаду; 
враховуючи факти зазначені в п. 3.1, 3.2 цього Акту немає підстав для нарахування та виплат грошового забезпечення та додаткових виплат лейтенанту ОСОБА_4 ; 
в період з 03.03.2022 по 06.03.2022 року в районі міста Пологи лейтенант ОСОБА_17 виконував бойові завдання у складі військової частини НОМЕР_1 , ймовірно у статусі командира 1 стрілецької роти; 
визначити час, дату, місце та обставини отримання поранення (травмування) лейтенантом ОСОБА_6  не вдалось.
Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що до матеріалів справи відповідачем-2 долучені докази, на підставі яких встановлено наступне.
Відповідно до наказу (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_18 від 24.02.2022 №5 (а.с.101) на посаду командира 1-ї стрілецької роти вважається призначеним капітан запасу ОСОБА_19 .
Наказом (по стройовій частині) тво командира військової частини НОМЕР_1 підполковника Олега ПЛЕТІНЯ від 18.03.2022 №10 (а.с.102) капітана ОСОБА_20 вважається безвісті зниклим, визначено день зникнення безвісті - 03 березня 2022 року.
Згідно наказу (по стройовій частині) тво командира військової частини НОМЕР_1 підполковника Олега ПЛЕТІНЬ від 19.03.2022 №11 (а.с.103) на посаду командира 1-ї стрілецької роти вважається призначеним майор запасу ОСОБА_21 .
Згідно наказу (по стройовій частині) тво командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_22 від 04.04.2022 №18 (а.с.104) вважається тимчасово призначеним на посаду командира 1-ї стрілецької роти старший лейтенант ОСОБА_23 .
Наказом (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_22 від 30.04.2022 №37 (а.с.105) у зв`язку із смертю капітана ОСОБА_24 з 27.02.2022 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Наказом (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_22 від 13.08.2022 №141 (а.с.106) на посаду командира 1-ї стрілецької роти призначений старший лейтенант ОСОБА_23 .
Відповідно записів у журналі бойових дій від 24.02.2022 (а.с.107) зафіксовано виконання бойових задач військовослужбовцями, зарахованим до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , серед яких судом встановлено, позивача не має.
Згідно бойового розпорядження від 11.03.2022 року (а.с.109), визначено передову смугу оборони та населені пункти дислокації рот. Серед ознайомлених з документом командиром 1 роти зазначено майора ОСОБА_25 .
Згідно довідки від 18.06.2023 №2789 (а.с.110), наданої начальником групи персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 за період з 24.02.2022 по теперішній час підтверджувальних документів про факт зарахування та проходження військової служби ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_1 відсутні, у списках полонених або безвісті зниклих не значиться.
Згідно довідки від 18.06.2023 №2788 (а.с.111), наданої начальником медичної служби- начальником медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , записів в обліковій документації медичної служби військової частині НОМЕР_1 за період з 24.02.2022 по теперішній час звернень ОСОБА_1 зі скаргами на стан здоров`я, зокрема з приводу соматичних захворювань, отримання травм та поранень відсутні. Направлення на лікування за той же період часу не надавались. Будь-яких відомостей, медичних документів про стан здоров`я позивача, перебування на лікуванні, переміщення між лікувальними закладами не надходило.
Отже, матеріалами справи підтверджуються, що посаду командира 1-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1  з 24.02.222, а з 19.03.2022 займали інші особи.
Водночас, позивачем не надано належних доказів, що посвідчують статус військовослужбовця - військовий квіток із відповідними записами, посвідчення офіцера тощо, тому колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що факт перебування позивача на посаді, про яку він зазначає, не є доведеним.
Саме наказами по стройовій частині призначаються та переміщуються військовослужбовці після мобілізування командирами, наказами по стройовій частині визначається їх посадове становище, є підставою для видачі посвідчень, запису відомостей до облікових документі. Зазначені накази не дублюються наказами по особовому складу (пункт 1.3 глави 1 розділу III Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України Наказу №333), тому суд не вважає підтвердженим факт призначення позивача на посаду командира 1-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .
Надані позивачем медичні документи також не є тими доказами які підтверджують статус військово службовця, або доказом який підтверджує призначення позивача на посаду командира 1-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .
Оскільки факт призначення позивача на посаду командира 1-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 не знайшов свого підтвердження, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо не обґрунтованості вимог стосовно: 
визнання протиправними дій командування військової частини НОМЕР_1 щодо невизнання призначення командиром 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ОСОБА_1 починаючи з 26.02.2022 по теперішній час;
зобов`язання командування військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України видати наказ про призначення ОСОБА_1 командиром 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 26.02.2022;
зобов`язання командування військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України поновити ОСОБА_1 на посаді згідно штатного розкладу військової частини НОМЕР_1 .
При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що про прибуття на лікування позивача до закладів охорони здоров`я і яких було підібрано на полі бою і на морі, та тих, які прибули особисто без медичної картки з районів бойових дій, керівники цих закладів не пізніше наступного дня після його прибуття було повідомлено за допомогою засобів зв`язку або поштою командирів військових частин, а у разі відсутності відомостей про військову частину керівники закладів охорони здоров`я повідомляють військового комісара або представника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України за місцем дислокації закладу охорони здоров`я, як це передбачено пунктом 1.24  Наказу №333.
Інших доказів, щодо статусу позивача, ніж пояснення свідків, матеріали справи не містять.
Водночас, статус військовослужбовця підтверджується відповідними документами.
В силу ч.2 ст.74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Зокрема згідно довідки від 18.06.2023 №2788 (а.с.111), наданої начальником медичної служби- начальником медичного пункту військової частини НОМЕР_1 , записів за період з 24.02.2022 по теперішній час звернень ОСОБА_1 зі скаргами на стан здоров`я, зокрема з приводу соматичних захворювань, отримання травм та поранень відсутні. 
Направлення на лікування за той же період часу не надавались. 
Будь-яких відомостей, медичних документів про стан здоров`я позивача, перебування на лікуванні, переміщення між лікувальними закладами не надходило.
Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції  про недоведеність позовних вимог щодо: 
визнання протиправними дій командування військової частини НОМЕР_2 щодо невизнання дати та обставин отримання поранення 16.03.2022 в м. Пологи Запорізької області ОСОБА_1 під час захисту Батьківщини; 
зобов`язання командування військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України надати довідку та форми про встановлення отримання поранення 16.03.2022 в м. Пологи Запорізької області ОСОБА_1 під час захисту Батьківщини.          Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи позивача. 
Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
Виходячи з результатів апеляційного перегляду не підлягають розподілу витрати у справі.
Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
          
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.07.2023 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 29.11.2023 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.                              Повний текст постанови виготовлено 04.12.2023.
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова