УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
12 жовтня 2023 року
м. Київ
 
справа № 154/1217/23
провадження № 61-14154ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Дундар І. О. розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 наухвалу Волинського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
У березні 2023 року ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Заочним рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20  липня 2023 року позов задоволено.
Стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» заборгованість в розмірі 83 390,41 грн, сплачений судовий збір - 2 684,00 грн та витрати на правову допомогу - 8 000,00 грн.
Не погоджуючись із цим заочним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 22 серпня 2023 рокуапеляційну скаргу повернуто.
Ухвала про повернення апеляційної скарги мотивована тим, що відповідач має право оскаржити в апеляційному порядку заочне рішення, ухвалене судом першої інстанції лише після залишення поданої ним заяви про перегляд цього рішення без задоволення.
Апеляційний суд зазначив, що ОСОБА_1 до суду першої інстанції заяву про перегляд оскаржуваного заочного рішення не подавала та відповідної ухвали з цього приводу про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення судом у даній справі судом не постановлялось.
Апеляційний суд дійшов висновку, що відповідач порушила встановлений порядок оскарження заочного рішення, що є безумовною підставою для повернення апеляційної скарги.
28 вересня 2023 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційного суду.
ОСОБА_1 у касаційній скарзі зазначила, що постановлена ухвала апеляційного суду суперечить її майновим інтересам, апеляційний суд не звернув увагу на те, що суд першої інстанції порушив права відповідача на справедливий розгляд справи, розглянув справу у її відсутності, про наявність судового рішення відповідач дізналася лише 24 серпня 2023 року.
Згідно із частиною першою статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
У відкритті касаційного провадження належить відмовити з таких підстав.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Згідно з частинами третьою, четвертою статті 287 ЦПК України за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Частиною другою статті 288 ЦПК України передбачено право позивача на оскарження заочного рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, тоді як ОСОБА_1 є відповідачем у цій справі і для нього законом встановлено інший наведений вище порядок оскарження (перегляду) заочного рішення.
Системний аналіз вказаних норм процесуального права свідчить про те, що відповідач має право на апеляційне оскарження заочного рішення лише  після звернення до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення і залишення такої заяви без задоволення.
Встановивши, що ОСОБА_1 не зверталася із заявою про перегляд заочного рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 20  липня 2023 року, апеляційний суд дійшов правильного висновку про повернення апеляційної скарги через недотримання ним встановленого законом порядку перегляду цього судового рішення.
Доводи касаційної скарги про порушення процесуальних прав відповідача щодо неповідомлення про час та місце розгляду справи на правильність висновку апеляційного суду не впливають, відповідач не позбавлена можливості звернутися до суду в спеціальному порядку оскарження (перегляду) заочного рішення суду із посиланням на ці порушення.
Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженого судового рішення свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.
У частині четвертій статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Волинського апеляційного суду від 22 серпня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                            М. М. Русинчук
                                                                                                                        Н. О. Антоненко
І. О. Дундар