УХВАЛА
24 листопада 2023 року
м. Київ
 
справа № 757/42716/21-ц
провадження № 61-15699ск23
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного заповідника «Києва-Печерська Лавра», третя особа - Первинна профспілкова організація «Трудова солідарність», про поновлення на роботі, скасування наказу про звільнення та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до Національного заповідника «Києва-Печерська Лавра» (далі - НЗ «Києва-Печерська Лавра»), третя особа - Первинна профспілкова організація «Трудова солідарність» (далі - ППО «Трудова солідарність»), в якому просив суд: скасувати наказ №173-0 від 18 червня 2021 року про його звільнення з посади зберігача фондів 1 категорії сектору обліку фондової збірки відділу науково-фондової роботи в НЗ «Києво-Печерська Лавра»; поновити його на займаній посаді; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 23 серпня 2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року, позов ОСОБА_1 до НЗ «Києва-Печерська Лавра», третя особа - ППО «Трудова солідарність», про поновлення на роботі, скасування наказу про звільнення та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу залишено без задоволення.
 
У червні 2023 року ОСОБА_1 вперше звернувся засобами поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду                від 17 травня 2023 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 липня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року визнано неподаною та повернуто заявнику. 
31 жовтня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку вдруге звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Печерського районного суду міста Києва від 23 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року (надійшла до суду 03 листопада 2023 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про задоволення позовних вимог. 
Ухвалою Верховного Суду від 06 листопада 2023 року касаційну скаргу 
ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, 
а саме запропоновано надати суду: докази поважності пропуску строку подачі касаційної скарги; уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги 
і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.
23 листопада 2023 року до Верховного Суду надійшла уточнена редакція касаційної скарги, на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 06 листопада 2023 року.
У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги в якому заявник зазначає, що повний текст постанови суду апеляційної інстанції він отримав 29 травня 2023 року.
На підтвердження клопотання заявником не надано жодного доказу.
Дослідивши подане клопотання, Верховний Суд дійшов висновку про відмову 
у задоволенні клопотання з огляду на таке.
З постанови апеляційного суду встановлено, що повний текст постанови виготовлено 24 травня 2023 року. Таким чином, строк на касаційне оскарження закінчився 23 червня 2023 року (п`ятниця). 
Вперше заявник звернувся до Верховного Суду у червні 2023 року, а ухвалою Верховного Суду від 18 липня 2023 року касаційну скаргу було повернуто заявнику.  
ОСОБА_1 повторно звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою лише 
31 жовтня 2023 року, тобто з пропуском строку касаційного оскарження на 129 днів.
Заявник вкотре не надав жодних доказів щодо дати отримання копії постанови Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року.
Отже, станом на 24 листопада 2023 року вимоги, викладені в ухвалі Верховного Суду від 06 листопада 2023 року, не виконані, що перешкоджає Верховному Суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає визнанню неподаною та поверненню.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України 
у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 23 серпня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року вважати неподаною та повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                   Г. В. Коломієць