КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

 

Провадження 33/824/4587/2023                                                                                                      Категорія: ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП
ЄУН: 359/7970/23                                                                                                                            Суддя у І інстанції: Ткаченко Д.В.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
              13 листопада 2023 року                                                                 м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від      8 вересня 2023 року, якою
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124  КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, 
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 5 серпня 2023 року о 22.30 год. по вул. Промислова, 72, у с. Мартусівка Бориспільського району Київської області, керуючи транспортним засобом «DAF XF 95.380», держаний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом «Lambert», державний номерний знак НОМЕР_2 , під час руху заднім ходом не звернувся за допомогою до інших осіб, не переконався у тому, що це не створить перешкоди іншим учасникам руху, скоїв наїзд на паркан. Внаслідок ДТП паркан отримав механічні пошкодження. Своїми діями водій порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП.
Цією ж постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 5 серпня 2023 року о 22.30 год. по вул. Промислова, 72, у с. Мартусівка Бориспільського району Київської області, керував транспортним засобом «DAF XF 95.380», держаний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом «Lambert», державний номерний знак НОМЕР_2 , з  явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох  свідків відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
 
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 8 вересня 2023 року скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, посилаючись на положення КУпАП, Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за № 1103, правову позицію Верховного Суду, ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини,  апелянт вважає що суд першої інстанції формально підійшов до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, з огляду на що судове рішення не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.
Так, апелянт вважає, що законність зупинки транспортного засобу, яким він керував, жодним чином не підтверджена, немає жодного задокументованого порушення Правил дорожнього руху, як і відсутні у матеріалах справи документи, у тому числі, і протокол про адміністративне правопорушення, який би чітко вказував, що конкретно ним було порушено. Як зазначає апелянт, зупинка транспортного засобу «DAF XF 95.380», держаний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом «Lambert», державний номерний знак НОМЕР_2 , була незаконною, а тому він не зобов`язаний був проходити перевірку на стан сп`яніння. Відео, яке досліджувалось судом першої інстанції, на переконання ОСОБА_1 , жодним чином не ідентифікує порушення правил дорожнього саме ним.
Також, апелянт просить звернути увагу на невідповідність написання прізвища по тексту оскаржуваного рішення, зазначаючи, що у постанові йдеться, що водій ОСОБА_2 щось порушував, проте він не є водієм на прізвище ОСОБА_2 .
Звертає увагу апелянт і на порушення працівниками поліції положень ст. 256 КУпАП та п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки, по-перше, за змістом протоколу порушення у виді відмови від проходження огляду на стан сп`яніння вчинено раніше, а сам протокол складено пізніше через деякий час; а по-друге, у письмових поясненнях свідків зазначається, що вони були свідками того, як він ( ОСОБА_1 ), нібито, відмовився від проведення огляду на стан виявлення алкогольного сп`яніння на місці зупинки, у той час, як згідно відеоматеріалу зазначена вже зовсім інша година часу. Наведене у сукупності, на переконання апелянта, свідчить про пропущення судом першої інстанції вимог ст. 252 КУпАП, оскільки оскаржувана постанова не відповідає вимогам законності.
Зазначає ОСОБА_1 і про те, що при зупинці транспортного засобу під його керуванням свідків взагалі не було, а у тексті їх письмових пояснень, які є бланками заздалегідь заготовлених технічними засобами пояснень, так звані свідки нічого особисто не вказували, а проставили свої підписи на наданих текстах. Особи свідків, як зазначає апелянт, у його присутності не встановлювались, дані не перевірялись, як і відсутні паспортні дані свідків у письмових поясненнях, що, на переконання ОСОБА_1 , такі пояснення свідків не можуть братись до уваги та бути допустимими доказами на підтвердження його винуватості. Більш того, як зазначає апелянт, працівники поліції не пред`явили йому технічний засіб, на який здійснювався відеозапис, дозвіл до застосування МОЗ та Держспоживстандарту, сертифікат відповідності, свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки тощо.
Крім того, апелянт зазначає, що матеріали справи не містять докази відсторонення його від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі; відсутні докази направлення для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до закладу охорони здоров`я
            Як підсумовує апелянт, наведені вище  обставини залишились поза увагою суду першої інстанції, що, у свою чергу, призвело до безпідставного притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 124КУпАП.
 
            Справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 надійшла до суду апеляційної інстанції 21 вересня 2023 року і вперше апеляційний розгляд був призначений на              9 жовтня 2023 року на 11.00 год., про що 22 вересня 2023 року ОСОБА_1 повідомлений у телефонному режимі (ас. 47).
            9 жовтня 2023 року на електронну пошту Київського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , відправлене 8 жовтня 2023 року о 13.23 год., про відкладення розгляду справи у зв`язку з сімейними обставинами. Як зазначено у цьому клопотанні, оригінал даного клопотання відправлене Укрпоштою (ас. 52-53). 
            У зв`язку з розглядом колегією суддів (під головуванням судді Васильєвої МА.) клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури Брянцева В.Л. у кримінальному провадженні про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційний розгляд провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 8 вересня 2023 року щодо нього, призначений на 9 жовтня 2023 року  на 11.00 год., знятий з розгляду і наступне судове засідання призначено на  30 жовтня 2023 року на 16.30, про що ОСОБА_1 у той же день був повідомлений у телефонному режимі (ас. 56).
            30 жовтня 2023 року на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшло два клопотання ОСОБА_1 , відправлене з тієї ж електронної адреси, що і попереднє (      ІНФОРМАЦІЯ_2 ), проте друге клопотання не містить будь-якого підпису особи, яка його подала, про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення. Як зазначено у клопотанні, яке є ідентичним попередньому, у зв`язку із сімейними обставинами ОСОБА_1 не зможе прибути у м. Києві у судове засідання у справі № 359/7970/23, що  призначене на 30 жовтня 2023 року,  дана справа має важливе значення для нього, оскільки прямо стосується його прав та інтересів, а тому він бажає брати участь у судових засіданнях даної справи, а також давати свої бачення, міркування та пояснення (ас. 64-65).
            Задля не обмеження доступу до апеляційної інстанції, на дотримання конституційних норм і принципів, на задоволення клопотання ОСОБА_1 апеляційний розгляд провадження був відкладений і наступне судове засідання призначено на 13 листопада 2023 року на 16.00 год., про що 31 жовтня 2023 року за номером телефону НОМЕР_3 , як і у попередні рази, був повідомлений ОСОБА_1 та одночасно поінформований про надання документів поважності причин його неприбуття у минулі судові засідання. Також останній попереджений, що у разі безпідставної неявки у судове засідання, призначене на 13 листопада 2023 року на 16.00 год., розгляд його апеляційної скарги відбудеться у його відсутність за наявними у справі матеріалами.
            13 листопада 2023 року, у день призначеного апеляційного розгляду, на електронну пошту Київського апеляційного суду вкотре надійшло клопотання від імені ОСОБА_1 , яке є ідентичним попереднім (ас. 74-75).
            Вважаючи поведінку та позицію ОСОБА_1 такою, що спрямована на затягування апеляційного розгляду справи, при тому, що останній будь-яких документів чи даних на поважність свого неприбуття до Київського апеляційного суду не надав, до клопотань про поважність свого неприбуття за сімейними обставинами ніяких документів не долучав, суд апеляційної інстанції, відповідно до приписів ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає за можливе проводити апеляційний розгляд справи у  відсутність ОСОБА_1 за наявними у справі доказами.
 
Вислухавши доповідь судді, пояснення працівників поліції ВРПП Бориспільського РУП ГУ НП у Київській області Горака Д.О., ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи за протоколами про адміністративні правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, відтворивши відеозапис подій, слід дійти такого висновку.
 
            Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в ст. 294 КУпАП.
 
Відповідно до положень ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 
284 КУпАП. 
 
Суддя місцевого суду, всупереч доводів апеляційної скарги, в повній мірі врахував положення вищезазначених норм закону. 
 
Пунктом 10.9 ПДР України визначено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
 
Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
 
Відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого,  зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського у разі відмови особи від проходження такого огляду  передбачені статтею 266 КУпАП, пунктом 6, 7 Розділу 1,   Розділами П та Ш Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України  від 9 листопада 2015 року за  № 1452/735.  
Відповідно до наведених нормативних актів за наявності ознак алкогольного сп`яніння, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а у разі, коли водій  транспортного засобу  відмовився від проведення огляду  на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його  результатами, така особа  направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. 
За відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Апеляційним переглядом установлено, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративні правопорушення за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 виконав вимоги ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП та правильно застосував норми матеріального права. 
 
З огляду на зміст постанови, суддя місцевого суду опитав ОСОБА_1 , дослідив наявні у справі письмові докази та відеозапис, проаналізувавши які у взаємозв`язку між собою, дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у провадженні доказах. 
            В суді першої інстанції, надаючи пояснення за досліджуваних обставин, ОСОБА_1 , не визнаючи свою вину, наполягав, що алкоголь не вживав та пояснив, що 5 серпня 2023 року близько 22.30 год. він на автомобілі «DAF XF95.380» держаний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом «Lambert», державний номерний знак НОМЕР_2 потрапив у ДТП. На місце ДТП приїхали працівники поліції та під час розмови, пославшись на виявлені у нього ознаки сп`яніння, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки з застосуванням приладу «Драгер», на що він відмовився у присутності двох свідків. Він          ( ОСОБА_1 ) не заперечував, що  підписав протокол, який склали працівники поліції, але не знав, що підписує, бо не читав. Просив закрити провадження у справі.
            Проте, всупереч таким поясненням ОСОБА_1 , наданими ним у суді першої інстанції, його винуватість у порушені п.п. 10.9, 2.5 Правил дорожнього руху доводиться даними, зафіксованими у:  
 
- письмових пояснень свідка ОСОБА_5 від 5 серпня 2023  року, відповідно до яких в означений день у АДРЕСА_2 , було пошкоджено паркан ОСОБА_1  - водієм «DAF», держаний номерний знак НОМЕР_1 , причеп державний номерний знак НОМЕР_2 . Приїхали працівники поліції. ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, оскільки факт вживання не заперечував та були явні ознаки сп`яніння (ас. 9);
 
-письмових пояснень свідка ОСОБА_6 від 5 серпня 2023 року, відповідно до змісту яких, у цей день о 22.30 год. автомобіль «DAF», держаний номерний знак НОМЕР_1 , причеп державний номерний знак НОМЕР_2 , водієм якого є ОСОБА_1 , під`їхав до КПП-2с. Мартусівка, вул. Промислова, 70. Водій вийшов з автомобіля уточнити, як доїхати до Києва. Він ( ОСОБА_6 ) звернув увагу, що ОСОБА_1 перебував у нетверезому стані, оскільки шатався, мова невнятна і запах спиртного з порожнини рота. Викликав поліцію. Тим часом ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля, почав рух заднім ходом, проїхав 200 метрів і в`їхав у паркан за адресою: с. Мартусівка, вул. Промислова, 72. Приїхала поліція, зупинила автомобіль, водій якого ( ОСОБА_1 ) відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки був згоден, що вживав алкоголь (ас. 10);
 
-схемі місця ДТП від 5 серпня 2023 року, на якій схематично зафіксований автомобіль «DAF XF 95.380», держаний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом «Lambert», державний номерний знак НОМЕР_2 , місце зіткнення за парканом; перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, отриманих унаслідок ДТП: потертості задньої частини рами, ЛФП (ас. 24);
 
-направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 5 серпня 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 направлявся до Бориспільської БЛІЛ, оскільки у результаті огляду, проведеного поліцейським, мав ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення та координації рухів. ОСОБА_1 у цьому направленні власноручно зазначив: «Від проходження медичного огляду відмовляюсь», і засвідчив підписом (ас. 7);
 
-розписці ОСОБА_7 від 5 серпня 2023 року, відповідно до якої останній бере не зберігання автомобіль «Даф», держаний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом,державний номерний знак НОМЕР_2 , оскільки відносно водія складено адмінпротокол за ст. 130 КУпАП та на даний час він не може керувати. Від керування автомобілем водій відсторонений (ас. 6);
 
-відеозаписі досліджуваних подій, відповідно до якого працівники поліції підійшли до вантажного автомобіля з напівпричепом, з кабіни якого спустився водій ( ОСОБА_1 ) у спідній білизні. На вимогу працівника поліції водій надав посвідчення водія. На запитання, чому водій перебуває у нетверезому стані, ОСОБА_1 відповів, що він відпочивав, пив пиво, але йому сказали під`їжджати під раму і грузитися. На запитання працівника поліції, чи буде ОСОБА_1 проходити тестування на вміст алкоголю за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки, чи у закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 відповів, що пив пиво, ні на місці, на у лікаря-нарколога огляд на стан сп`яніння проходити не буде. ОСОБА_1 був поінформований, що стосовно нього будуть складені відповідні адмінматеріали (ас. 13).
 
Наведені докази, які суддя місцевого суду поклав в основу своїх висновків, є належними, допустимими та достовірними, здобуті вони з додержанням процесуальної процедури, об`єктивно узгоджуються між собою, а тому підстав не брати їх до уваги у судді місцевого суду не було.  
 
З метою перевірки доводів ОСОБА_1 щодо обставин досліджуваних подій, для повного та всебічного розгляду вказаного провадження, в суді апеляційної інстанції опитані працівники поліції ВРПП Бориспільського РУП ГУ НП у Київській області Горак Д.О. і ОСОБА_4 .
Так, інспектор поліції Горак Д.О. пояснив, що на місце ДТП (с. Мартусвіка, вул. Промислова, 72) приїхали за викликом, який здійснила охорона підприємства на лінію «102». Прибувши на місце побачили, що водій вантажного автомобіля «Даф» з напівпричепом намагався від`їхати, але у нього це не вийшло, оскільки водій перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. Водій у нижній білизні майже випав з кабіни водія. У присутності охоронця, який знаходився поруч, щось погрожував, зазначав, що йому все рівно, які матеріали будуть оформлені, оскільки через суд все вирішить. Оскільки водій ( ОСОБА_1 ), який був не тверезим, не зорієнтувався у місцевості, а тому і здійснив наїзд на паркан, у результаті чого сталася ДТП. Поспілкувавшись з охоронцем, водієм транспортного засобу, який був у сильному алкогольному сп`яніння, ознайомили його з правами. На пропозицію пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, чи у медичному закладі у лікаря-нарколога водій відмовився. ОСОБА_1 був поінформований, що стосовно нього будуть складені адмінматеріали за ст. 124,     ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Інспектор поліції Соловей В.В. надав суду апеляційної інстанції аналогічні за змістом пояснення, додавши, що на місце ДТП приїхали за викликом, відповідно до приписів ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Чому до рапорту, наявного у матеріалах справи, не долучена заява-виклик, пояснити не міг, оскільки не займається оформленням матеріалів. Водій, яким виявився ОСОБА_1 , рухався на автомобілі то назад, то вперед, погано орієнтуючись на місцевості. У ході спілкування з водієм у нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, було запропоновано пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або у медичному закладі у лікаря-нарколога, на що водій категорично відмовився, при цьому не заперечував факт вживання ним алкогольних напоїв.
 
Не знайшли свого підтвердження при розгляді справи судом апеляційної інстанції доводи апелянта щодо безпідставної зупинки працівниками патрульної поліції транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , оскільки з огляду на правовий аналіз норм Правил дорожнього руху не згода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, і такий обов`язок не впливає на причину зупинки.
 
Посилання апелянта і на те, що, в порушення ст. 256 КУпАП та п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у  протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначений час вчинення ОСОБА_1 правопорушення, на увагу не заслуговують, оскільки некоректність або//чи неточність зазначення часу, дати в різних документах, наявних в матеріалах провадження, не є тими порушеннями, які б могли вплинути на прийняте рішення судом першої інстанції.
 
Не викликають жодних сумнівів у їх достовірності і письмові пояснення свідків       ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (ас. 9, 10), які складені на виконання вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України 6 листопада 2015 року № 1376 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2015 року за  № 1496/27941, а їх зміст узгоджується з фактичними обставинами правопорушення, наведеними, як у протоколі, так і зафіксованими на відеозаписі, та переконливо доводить, що саме в присутності двох свідків водій ОСОБА_1 5 серпня 2023 року о 22.30 год. відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. В означених поясненнях зазначені анкетні дані свідків, місце роботи, проживання, контакті дані.
Відібрання пояснень свідків на бланку не суперечить вимогам закону і не є підставою ставити під сумнів достовірність таких пояснень. 
 
                Доводи апелянта про невиконання поліцейським вимог Інструкції, з огляду на відсутність відповідного направлення до найближчого закладу охорони здоров`я на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є неспроможними, оскільки, по-перше, ОСОБА_1 відмовився від проходження будь-якого огляду без будь-яких зауважень з його боку, а тому оформлення такого направлення за вказаних обставин не ґрунтується на вимогах закону, а по-друге, таке направлення міститься в матеріалах справи (ас. 7), що залишилось поза увагою апелянта.
 
            Доводи апеляційної скарги у частині того, що у справі відсутні докази відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі, є безпідставними, оскільки спростовуються наявною у провадженні розпискою, виконаною ОСОБА_7 , який отримав на зберігання транспортний засіб «Даф», держаний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом, державний номерний знак НОМЕР_2 , оскільки відносно водія складено адмінпротокол за ст. 130 КУпАП та на даний час він не може керувати. Від керування автомобілем водій відсторонений (ас. 6).
 
            Посилання апелянта на те, що працівники поліції не пред`явили йому технічний засіб, на який здійснювався відеозапис, дозвіл до застосування МОЗ та Держспоживстандарту, сертифікат відповідності, свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, є безпідставними, оскільки, як вбачається з дослідженого відеозапису, таких вимог до працівників поліції            ОСОБА_1 не висував.
                
Некоректність або//чи неточність написання прізвища ОСОБА_2 в оскаржуваному рішенні, на чому акцентує увагу ОСОБА_1 - є технічною опискою, яка не впливає на прийняте рішення судом першої інстанції.
 
                Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду щодо винуватості  ОСОБА_1   у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтовно викладених у постанові.
             
Отже, під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б доводили позицію ОСОБА_1 про безпідставне притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124,    ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Висновки судді місцевого суду в постанові від 8 вересня 2023 року про вчинення     ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, всупереч доводів апеляційної скарги, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах, а тому немає законних підстав для скасування судового рішення і закриття провадження у справі згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, як про це просить апелянт.
 
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33, 36 КУпАП. 
 
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що судове рішення постановлено з дотримання вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И Л А:
            Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 8 вересня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124  КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - залишити без змін, а  апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
                   Суддя  
Київського апеляційного суду                                                     М.А.Васильєва