Справа № 447/1431/23                                 Головуючий у 1 інстанції: Друзюк М.М. 
Провадження № 33/811/1526/23                 Доповідач: Урдюк Т.М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

24 листопада 2023 року Львівський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу адвоката Добушовського Ореста Васильовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 12 жовтня 2023 року про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у сумі 536 грн 80 коп.
Згідно з постановою судді, 09 травня 2023 року о 22 год. 52 хв. за адресою: Львівська область, Стрийський район, м. Миколаїв, вул. Возз`єднання, 7, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Не погоджуючись із рішенням судді суду першої інстанції, адвокат Добушовський Орест Васильович в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 12 жовтня 2023 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.
Оскаржувану постанову апелянт вважає незаконною та необґрунтованою у зв`язку із недотриманням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на відсутність доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його зупинки працівниками поліції, а також не надання ними пояснень щодо причини зупинки, не роз`яснення прав та обов`язків, чим було порушено приписи ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». 
Стверджує, що ОСОБА_1 перебував у припаркованому автомобілі з вимкнутим двигуном, а відтак підстави для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відсутні.
Адвокат зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення було складено за відсутності двох свідків, що має наслідком його недійсність.
Звертає увагу, що судом було неправильно оцінено відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, з яких не вбачається факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про відсутність події та складу адміністративного правопорушення.
У судове засідання 24 листопада 2023 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Добушовський О.В., будучи належним чином повідомленими про час та місце проведення апеляційного розгляду, що стверджується довідками про доставку SMS та електронного листа, не з`явились, про поважність причин неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи не подали.
Крім цього, розгляд справи 15 листопада 2023 року був відкладений за клопотанням адвоката Добушовського О.В.
За таких обставин, з огляду на вимоги ч. 6 ст. 294 КУпАП, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності учасників, що не з`явились. 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Всупереч тверджень апеляційної скарги, ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок судді про доведеність винуватості останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 9 травня 2023 року серії АДД №474917 (а.с. 1), 9 травня 2023 року о 22 год. 52 хв. за адресою: Львівська область, Стрийський район, м. Миколаїв, вул. Возз`єднання, 7, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Згідно з рапортом поліцейського СРПП ВнП №2 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області Гаврилевича А.С. від 10 травня 2023 року, під час чергування з 20:00 год. 09.05.2023 року по 10.05.2023 року ним спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_2 здійснювалося патрулювання м. Миколаїв. Під час перебування на вул. Возз`єднання у м. Миколаїв до них підійшов невідомий чоловік, який вказав на автомобіль «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , та повідомив, що водій цього автомобіля перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Вказаний автомобіль ними було зупинено та в ході спілкування у водія було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Водію на місці зупинки було запропоновано пройти тест на алкогольне сп`яніння на алкотестері «Драгер», на що він відмовився. Стосовно нього було складено адмінматеріали за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2)
Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті обставини підтверджуються і долученим до матеріалів справи відеозаписом, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.
Крім цього, вказаним відеозаписом спростовуються також доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки, як слідує з відеозапису, після зупинки автомобіля, у момент, коли до нього підійшли працівники поліції, за кермом такого знаходиться ОСОБА_1 , працівники поліції кажуть йому затягнути ручник та вийти з автомобіля, що він і робить в подальшому. Наведене, а також слова поліцейського про те, що «за декілька хвилин ви поїдете собі далі», підтверджує факт здійснення поліцією зупинки автомобіля «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .
При цьому апеляційний суд бере до уваги, що у ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не говорив про те, що автомобілем він не керував, а просто перебував у ньому, як про це зазначає в апеляційній скарзі захисник. Не вказав про такий факт ОСОБА_1 і надаючи письмові пояснення по суті порушення, зафіксовані у протоколі серії ААД №474917. 
Водночас, неспроможними є і доводи апелянта про безпідставність зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , оскільки згідно з п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія транспортного засобу до вчинення адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладені у рапорті працівника поліції дані, що про факт перебування водія транспортного засобу марки «Opel Astra», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння поліцейських повідомила невідома особа, в останніх виникли підстави зупинити вказаний автомобіль для перевірки його водія. 
З огляду на те, що після зупинки зазначеного транспортного засобу у водія ОСОБА_1 справді було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, вказані в акті огляду (а.с. 4) та направленні на огляд водія (а.с. 3), а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння очей, то наведене стало підставою для висловлення поліцейським вимоги ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння, що відповідає вимогам п. 2.5 ПДР, а також положенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858.
Так, пунктом 2.5 ПДР визначено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Тому, відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , який отримав посвідчення водія та знає Правила дорожнього руху, порушив вимоги п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Безпідставним є і твердження захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення має бути складений у присутності двох свідків, оскільки згідно зі ст. 266 КУпАП, свідки залучаються лише у випадку проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису. Водночас, ОСОБА_1 вміняється відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, при цьому факт відмови, всупереч тверджень апеляційної скарги, зафіксований за допомогою технічних засобів відеозапису, а тому у поліцейських не виникло обов`язку щодо залучення свідків.
Інші доводи апеляційної скарги не містять покликання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.
Таким чином, наявні у справі докази, яким суддя першої інстанції надав належну оцінку, у своїй сукупності поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а саме відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за ч. 1 ст. 130 КУпАП та узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При розгляді справи суддею першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.
Ураховуючи наведене, порушень норм процесуального або матеріального права не було встановлено під час апеляційного перегляду, оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови судді місцевого суду - без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 12 жовтня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, апеляційну скаргу адвоката Добушовського Ореста Васильовича в його інтересах – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М. Урдюк