УХВАЛА

21 листопада 2023 року 
м. Київ

справа №809/1136/18
адміністративне провадження №К/9901/9591/19
Суддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В. Е., 
розглянувши клопотання Міністерства фінансів України
про зупинення виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року у справі № 809/1136/18 за позовом Комунального підприємства "Надвірнаводоканал" до Міністерства фінансів України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
10 квітня 2019 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Міністерства фінансів України на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року у справі № 809/1136/18.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, який здійснено на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 07 листопада 2023 року № 1866 (у зв`язку з постановленням ухвали про відведення суддів від розгляду матеріалів вказаної касаційної скарги), визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Мацедонська В.Е., судді Білак М.В., Губська О.А.
Перевіривши матеріали, Судом встановлено, що 31 травня 2021 року Міністерством фінансів України подано клопотання про зупинення виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року у справі № 809/1136/18 до закінчення касаційного провадження у справі.
В обгрунтування вказаного клопотання, заявник зазначає, що резолютивна частина рішення суду містить загальні відсилання, які на час виконання цього судового рішення не знаходять свого нормативного підтвердження, що свідчить про неможливість реалізації закладених у резолютивній частині рішення суду норм, а саме:
- зобов`язати Міністерство фінансів України прийняти рішення про перерахування субвенції комунальному підприємству «Надвірнаводоканал» в порядку та на умовах, передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 332 від 18.05.2017 року та договорами (за переліком) і довести його до відома Державної казначейської служби України.
Отже, у резолютивній частині рішення суду першої інстанції зазначена загальна відсилка до підзаконного акту, який вичерпав свою дію у 2017 році та містить виключно процедурні норми щодо реалізації статті 31 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», у той час як норми матеріального права, на реалізацію яких у 2017 році Кабінет Міністрів України затвердив відповідну процедуру, не діють.
Отже, загальне відсилання у резолютивній частині рішення суду на підзаконний акт Уряду, який на час виконання цього судового рішення вичерпав свою дію та не знаходить свого нормативного підтвердження, свідчить про неможливість реалізації закладених у резолютивній частині рішення суду норм.
Разом з тим, згідно зі статтею 15 Закону України «Про ціни та ціноутворення», суб`єктам господарювання під час державного регулювання цін надано гарантію, відповідно до якої, Кабінет Міністрів України, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які встановили державні регульовані ціни на товари в розмірі, нижчому від економічно обґрунтованого розміру, зобов`язані відшкодувати суб`єктам господарювання різницю між такими розмірами за рахунок коштів відповідних бюджетів.
Таким чином Міністерство фінансів України не є органом, на який Законом покладено обов`язок щодо відшкодування суб`єктам господарювання різниці між такими розмірами за рахунок коштів відповідних бюджетів.
Отже, КП «Надвірнаводоканал» не позбавлений права заявити вимогу про відповідне відшкодування у господарському суді, що було б належним способом захисту його прав.
Разом з тим, неможливість реалізації закладених у резолютивній частині рішення суду норм підзаконного акту, тягне за собою безпідставне накладення штрафів на міністерство та порушення питання щодо притягнення до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду за виконавчим листом №809/1136/18.
Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 340 КАС України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.
Відповідно до частини першої  статті 375 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України) суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Вирішуючи зазначене клопотання, Суд виходить з того, що відповідно до  статті 129-1 Конституції України  судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як виняток, повинні бути вагомі причини.
Суд зазначає, що розгляд питання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень має на меті не допустити порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів, як особи, що подала касаційну скаргу, так і інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням оскаржуваних судових рішень.
Отже, заява про зупинення виконання судових рішень має бути вмотивованою та містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.
Проаналізувавши клопотання Міністерства фінансів України про зупинення виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року у справі № 809/1136/18, суд зазначає, що воно не містить обґрунтованих доводів, що дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання рішень, та відсутні докази на підтвердження таких доводів. Скаржником до касаційної скарги чи клопотання не додано підтверджень пред`явлення виконавчого листа у цій справі до примусового виконання.
Доводи заявника зводяться до неможливості або утруднення виконання судового рішення у зв`язку із втратою чинності на час звернення з клопотанням законодавчими та нормативно-правовими актами, які були чинними на час спірних правовідносин та якими керувались суди.
Разом з тим, не наведено жодних обгрунтувань, що захист прав та інтересів скаржника стане неможливим без вжиття таких заходів або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. 
А тому, Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зазначеного клопотання.
При цьому, сподівання та припущення скаржника на певні результати касаційного розгляду не можуть бути підставою для зупинення виконання судового рішення, що набрало законної сили; а правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та дотримання норм процесуального права здійснюється Верховним Судом під час касаційного перегляду справи з дотриманням визначеної КАС України процедури і процесуальних гарантій учасників справи.
Керуючись статтею  340,  375 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Відмовити Міністерству фінансів України у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року у справі № 809/1136/18 за позовом Комунального підприємства "Надвірнаводоканал" до Міністерства фінансів України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду                                                                           В. Е. Мацедонська