Дата документу 27.09.2023 Справа № 335/9604/13-ц

Запорізький Апеляційний суд

ЄУН 335/9604/13-ц Пр. № 22-ц/807/307/23  	Головуючий у 1-й інстанції Кононенко І.О. Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 вересня 2023 року                                                м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)                Гончар М.С.
суддів                                                Кочеткової І.В., Подліянової Г.С.
за участі секретаря                                        Камалової В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2013 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
ВСТАНОВИВ:
У 2013 році ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до суду із вищезазначеним позовом (т.с. 1 а.с. 2-4), в якому просило визнати стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором № 014/17-45/283-51 від 23.03.2007 року в сумі 977247,84 грн., в тому числі 125215,06 грн. (15665,59 дол. США) - заборгованість по кредиту; 112462,87 грн. (14070,17 дол. США) - нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом; 739569,91 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків; витрати зі сплати судового збору у розмірі 3441,00 грн. стягнути з відповідача ОСОБА_3 на свою користь. 
В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що в забезпечення виконання всіх зобов`язань за кредитним договором, позивачем було укладено з ОСОБА_1 договір поруки від 23 березня 2007 року, згідно з яким поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед Банком відповідати по зобов`язанням боржника, які виникають з умов кредитного договору, крім того у випадку невиконання боржником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед Банком нарівні з боржником за повернення сум кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій, а також у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед Банком на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги. 
Ухвалою суду першої інстанції (т.с. 1 а.с. 25) провадження у цій справі відкрито. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2013 року (т.с. 1 а.с. 37-38) позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у цій справі задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суму боргу за кредитним договором № 014/17-45/283-51 від 23 березня 2007 року в сумі 977247,84 грн., з них: 125215,06 грн. (15665,59 дол. США) - заборгованість по кредиту; 112462,87 грн. (14070,17 дол. США) - нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом; 739569,91 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір у розмірі 1720,50 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» судовий збір у розмірі 1720,50 грн. 
У лютому 2021 року від ТОВ «Вердикт Капітал» надійшла заява про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником (т.с. 1 а.с. 42-47), в якому останнє просило замінити вибулого стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у цій справі на його правонаступника - ТОВ «Вердикт Капітал». Протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду визначено суддю суду першої інстанції Геєць Ю.В. (т.с. 1 а.с. 93). Ухвалою суду першої інстанції (т.с. 1 а.с. 97-99) заяву ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони у цій справі шляхом заміни стягувача його правонаступником задоволено, замінено стягувача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у цій справі на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал».
У травні 2021 року від ТОВ «Вердикт Капітал» надійшла заява про видачу дублікату виконавчого листа № 335/9604/13-ц та поновлення строку для пред`явлення наведеного виконавчого листа на примусове виконання (т.с. 1 а.с. 102-105), в якій останнє просило видати дублікат виконавчого листа № 335/9604/13-ц, звернувши до виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2013 року у цій справі, поновити строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 335/9604/13-ц. Протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду визначено суддю суду першої інстанції Геєць Ю.В. (т.с. 1 а.с. 129). Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2021 року (т.с. 1 а.с. 147-148) заяву ТОВ «Вердикт Капітал» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа на примусове виконання у цій справі задоволено частково, видано дублікат виконавчого листа у цій справі, в іншій частині заяви відмовлено. 
У лютому 2022 року від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2013 року у цій справі (т.с. 1 а.с. 159-162), в якій останній просив поновити йому строк на подання заяви про перегляд вищезазначеного заочного рішення у цій справі, скасувати вищевказане заочне рішення суду першої інстанції у цій справі та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. Протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду визначено суддю суду першої інстанції Геєць Ю.В. (т.с. 1 а.с. 173). У вересні 2022 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Бабенка А.М. надійшло клопотання про застосування строків позовної давності у цій справі (т.с. 1 а.с. 217-218), в якому останній просив суд застосувати позовну давність у цій справі, яка є підставою для відмови у позові. 
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2022 року (т.с. 2 а.с. 10-12) ОСОБА_1 поновлено процесуальний строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2013 року у цій справі, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2013 року у цій справі залишено без задоволення. 
Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (т.с. 2 а.с. 18-23) просив поновити йому строк на подання апеляційної скарги, заочне рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити повністю. 
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Дашковську А.В. та Подліянову Г.С. (т.с. 2 а.с. 34). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 03 листопада 2022 року (т.с. 2 а.с. 38), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (т.с. 2 а.с. 39), з урахуванням навантаження судді-доповідача та колегії суддів апеляційного суду (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 15 суддів, з яких 11 суддів складають судді судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень). Ухвалою апеляційного суду (т.с. 2 а.с. 67) розгляд цієї справи був призначений в режимі відеоконференції (т.с. 2 а.с.67) в порядку задоволення клопотання сторони позивача (т.с. 2 а.с. 57-66).
Правонаступник позивача ТОВ «Вердикт Капітал» подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу сторони відповідача ОСОБА_1 у цій справі (т.с. 2 а.с. 69-91). Відповідач ОСОБА_3 не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу у цій справі. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
Ухвалою апеляційного суду (т.с. 2 а.с. 104) розгляд цієї справи був призначений в режимі відеоконференції (т.с. 2 а.с.104) в порядку задоволення клопотання Банку, як первісного позивача, (т.с. 2 а.с. 100-103). Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 14 грудня 2022 року не відбувся та був відкладений (т.с. 2 а.с. 105- 107) через першу неявку представника сторони апелянта про його відкладення (т.с. 2 а.с. а.с. 96-98). Ухвалою апеляційного суду (т.с. 2 а.с. 128) розгляд цієї справи був призначений в режимі відеоконференції (т.с. 2 а.с.104) в порядку задоволення клопотання представника правонаступника позивача ТОВ «Вердикт Капітал» (т.с. 2 а.с. 119-127).
У судовому засіданні 08 лютого 20923 року апеляційним судом розпочато розгляд цієї справи по суті( т.с. 2 а.с. 134-139): заслухано доповідь судді-доповідача, пояснення, учасників цієї справи, що з`явились, зокрема представника правонаступника позивача та представника апелянта, апеляційним судом в порядку ст. 12 ч. 5 ЦПК України роз`яснено учасникам цієї справи, та зокрема представникові представника позивача ТОВ «Вердикт Капітал» право надати (не надати) апеляційному суду докази того, як було зараховано (не зараховано) Банком на погашення заборгованості саме у вигляді тіла кредиту, відсотків, пені кошти від продажу у 2013 квартири поручителя ОСОБА_1 , отриманих за актом № 1026/ 2 від 21.05.2023 року у сумі 87001,98 грн. (т.с. 2 а.с. 24) на виконання виконавчого листа № 2-494/20211 від 18.06.20212 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, на виконання чинного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від20 січня 2011 року у справі ЄУН 2-494/2010 про звернення стягнення на цю квартиру за вищезазначеним кредитним договором на загальну суми 302093,03 грн., а також наслідки незаявлення такого клопотання, а саме: апеляційний суд буде переглядати законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі в межах наявних у цій справі матеріалів та доказів.
Ухвалами апеляційного суду (т.с. 2 а.с. 162, 171) розгляд цієї справи був призначений в режимі відеоконференції в порядку задоволення клопотань Банку, як позивача, та його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» (т.с. 2 а.с. 160-161, 163-170). Правонаступник Банку - ТОВ «Вердикт Капітал» подав апеляційному суду клопотання про витребування доказів, а саме У АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» інформацію чи було враховано в розрахунку заборгованості в позові у цій справі стягнуту раніше за рішенням суду у справі № 2-494/2020 в рахунок стягнення на предмет іпотеки реалізовану квартиру на торгах (т.с. 2 а.с. 173-185). 
У судовому засіданні 29 березня 2023 року апеляційним судом продовжено розгляд цієї справи по суті за присутністю представників правонаступника позивача та представника апелянта (т.с. 2 а.с. 193-197), ухвалою, постановленою апеляційним судом протокольно (без виходу до нарадчої кімнати) відмовлено ТОВ «Вердикт Капітал» у задоволенні його вищезазначеного клопотання про витребування доказів у Банку, як позивача, правонаступником якого є заявник ТОВ «Вердикт Капітал», роз`яснено в порядку ст. 12 ч. 5 ЦПК України ТОВ «Вердикт Капітал» його право у позасудовому порядку самостійно звертатись до Банку за вищезазначеною інформацію, оскільки наявності перешкод у цьому заявником апеляційному суду не надано, провадження у цій справі зупинено (ухвала т.с. 2 а.с. 199-200) до перегляду судового рішення у подібних відносинах (у іншій справі ЄУН 910/4518/16, суддя-доповідач Ткач І.В.) у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду.
Ухвалою апеляційного суду від 18 квітня 2023 року (т.с. 2 а.с. 207) провадження у цій справі поновлено через розгляд Верховним Судом 05 квітня 2023 року вищезазначеної справи ЄУН 910/4518/16 в касаційному порядку (т.с. 2 а.с. 205-206, 217227), дану справу призначено до апеляційного розгляду, з урахуванням навантаження судді-доповідача та колегії суддів апеляційного суду, а також відпустки судді - доповідача у період з 19.06.2023 року по 19.07.2023 року включно (т.с. 2 а.с. 244).
В автоматизованому порядку суддею Маловічко С.В. у цій справі замінено суддю Дашковську А.В. у зв`язку із тривалою відпусткою останньої (т.с. 2 а.с. 1-2).
У судовому засіданні 02 серпня 2023 року апеляційним судом продовжено розгляд цієї справи по суті (т.с. 3 а.с. 3-7), у розгляді цієї справи оголошено перерву у зв`язку із витребуванням ухвалою апеляційного суду (т.с. 3 а.с. 13-14) в архіві Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя матеріали цивільних справ № 2-980/20/10 та № 2-494/2011 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції АТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредиту та звернення стягнення на майно для огляду у судовому засіданні у цій справі.
На виконання вищезазначеної ухвали апеляційного суду суд першої інстанції надав лише належним чином завірені копії заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 січня 2011 року у справі ЄУН 2-494/2020 та ухвали Апеляційного суду Запорізької області від 26 жовтня 2011 року, яким було звернуто стягнення на вищезазначену квартиру поручителя ОСОБА_1 в рахунок дострокового стягнення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором у сумі 302093,03 грн. станом на 16.08.2010 року. При цьому, додатково повідомлено, що рішення від 29.03.2010 року було скасовано ухвалою в порядку його перегляду судом першої інстанції, ухвалено у цій справі нове заочне рішення від 20.01.20211 року, проте, матеріали справи № 2-494/2011 знищені за збігом строку їх зберігання.
Сторона позивача - ТОВ «Вердикт Капітал» подало апеляційному суду додаткові пояснення у цій справі (т.с. 3 а.с. 31-34).
В автоматизованому порядку суддею Кочетковою І.В. у цій справі замінено суддю Маловічко С.В. у зв`язку із тривалою відпусткою останньої (т.с. 3 а.с. 35-36).
У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи (т.с. 3 а.с. 17-21), у тому числі апелянт - відповідач ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 , що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України, всі учасники цієї справи не з`явились, окрім представника апелянта - відповідача ОСОБА_1  - адвоката Бабенка А.М. (т.с. 2 а.с.28), клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.
Всі учасники цієї справи про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, окрім правонаступника позивача ТОВ «Вердикт Капітал». 
ТОВ «Вердикт Капітал» подало апеляційному суд клопотання (т.с. 3 а.с. 37-39), в якому просило розглядати дану справу за відсутності його представника.
За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.
При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив: заяву сторони позивача задовольнити, розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутності всіх учасників цієї справи, що не з`явились, за присутністю представника апелянта - відповідача ОСОБА_1 - адвоката Бабенка А.М. (т.с.2 а.с. 28).
Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши у даному судовому засіданні доповідь судді - доповідача, пояснення представника апелянта - відповідача ОСОБА_1 - адвоката Бабенка А.М., який у тому числі на запитання апеляційного суду зазначав, що відповідач ОСОБА_1 взагалі не вважає за доцільне надавати апеляційному суду у цій справі будь-який розрахунок непогашеної заборгованості позичальника за вищезазначеним кредитним договором після звернення стягнення в порядку виконання рішення суду на його вищезазначену квартиру, оскільки вважає, що строк подачі вищезазначеного позову позивачем у цій справі до нього, як поручителя, передбачений законом, збіг, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1  в особі представника ОСОБА_2  у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і ухвалити …нове рішення. 
В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови. 
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи у повному обсязі позов позивача у цій справі, керувався ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України та виходив із такого. 
Судом встановлено, що 23 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Аваль» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 014/17-45/283-51, згідно з яким останньому надано кредит у розмірі 32 640,00 доларів США зі сплатою 13,75 % річних, на строк по 23.03.2017 року, для використання на споживчі цілі під заставу нерухомості, кредитний договір підписано обома сторонами та скріплений печаткою банку (а.с.8-11). ОСОБА_3 були порушені умови п.п. 1.3., 5.1. кредитного договору, згідно до яких ОСОБА_3 зобов`язався здійснювати щомісячну сплату кредиту та відсотків за його користування згідно графіку погашення кредиту. Станом на 16 серпня 2013 року заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором № 014/17-45/283-51 від 23 березня 2007 року, складає 977 247 грн. 84 коп., з них: 125 215,06 грн. (15 665,59 дол. США) - заборгованість по кредиту; 112 462,87 грн. (14 070,17 дол. США) - нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом; 739 569,91 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 16-18).
Згідно п. 6.5 кредитного договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань, кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту позичальник и у обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати на дату пред`явлення вимоги, включаючи кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню та штрафи відповідно до договору. Таке погашення повинно бути здійснене не пізніше 30 календарного дня з дня надіслання відповідного повідомлення від Кредитора з вимогою дострокового погашення. Пунктом 10.1 кредитного договору передбачена відповідальність позичальника за прострочення у виконанні грошових зобов`язань: у разі прострочення позичальник сплачує кредитору пеню в від простроченої до оплати суми за кожен день прострочення. Сторони у кредитному договорі у п. 12.5 погодили збільшений строк позовної давності тривалістю у три роки до всіх вимог та правовідносин, що випливають з кредитного договору, та банком нарахована пеня у межах 3-х років за період з 15.09.2010 року по 15.08.2013 року.
В забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 було укладено договір поруки від 23.03.2007 року (а.с. 12-13). Пунктом 1.2. договору поруки закріплено, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед банком відповідати по зобов`язанням боржника ОСОБА_3 , які виникають з умов кредитного договору. Згідно п. 2.1. договору поруки сторони визначають, що у випадку невиконання боржником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком нарівні з боржником за повернення сум кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. Відповідно до п. 3.1. договору поруки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед банком на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги.
20.05.2009 року на адресу позичальника та поручителя було надіслано вимоги про повернення заборгованості за кредитом, в яких їх було повідомлено про суму заборгованості за кредитом та попереджено про можливість, в разі не сплати боргу протягом встановленого у вимозі строку, прийняття примусових заходів стягнення заборгованості, зазначені вимоги поручителем та позичальником, отримані особисто, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 14-15).
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Заперечень проти заявленого позову та наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідачі суду не надали, ніяких заходів по погашенню заборгованості за час розгляду справи не здійснювали
Даних про те, що відповідачі зверталися до позивача та намагалися погоджувати з ним питання реструктуризації заборгованості за кредитним договором та доказів сплати ними відсотків за кредитом ніхто із сторін по справі суду не надавав.
За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Нормами ст. ст. 610-611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають передбачені законом наслідки. Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ТІК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсідарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Судом встановлено, що з боку відповідача ОСОБА_3 дійсно мало місце прострочення виконання зобов`язань за договором. Станом на 16 серпня 2013 року прострочена сума заборгованості останнього за кредитом склала 977 247 грн. 84 коп. Загалом підлягає стягненню солідарно з відповідачів сума заборгованості за кредитним договором № 014/17-45/283-51 від 23.03.2007 року в розмірі 977 247 грн. 84 коп.. з яких: 125 215,06 грн. (15 665,59 дол. США) - заборгованість по кредитовані: 112 462,87 грн. (14 070,17 дол. США) - нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом; 739 569,91 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків.
Проте із таким висновком суду першої інстанції у цій справі погодитись повністю не можна з таких підстав.
Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду. 
Має місце у цій справі порушення судом першої інстанції норм процесуального права, передбачене ст. 376 ч. 3 п. 3 ЦПК України, яке є обов`язковою підставою для скасування апеляційним судом судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, зокрема: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Оскільки, апеляційним судом встановлено, що ухвалою суду першої інстанції (т.с. 1 а.с. 25) провадження у цій справі було відкрито з повідомленням учасників цієї справи. 
Відповідач ОСОБА_1 у своїй вищезазначеній апеляційній скарзі (т.с. 2 а.с. 19-20) наполягав на тому, що він не був повідомлений судом першої інстанції про судове засідання 23 жовтня 2013 року, в якому було ухвалене оскаржуване заочне рішення, що визнав суд першої інстанції у цій справі (ухвала від 05 жовтня2022 року - т.с. 2 а.с. 10-12), розглянувши саме по суті його заяву, як відповідача, про перегляд вищезазначеного заочного рішення у цій справі, що саме дало йому (відповідачу  ОСОБА_1 ) право на апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції 2013 року у цій справі і неможливість застосування у цій справі вимог ст. 358 ч. 2 ЦПК України (незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення).
Конверт із судовою повісткою суду першої інстанції на ім`я відповідача ОСОБА_1 на судове засідання 23 жовтня 2013 року, в якому було ухвалено оскаржуване рішення, повернулася на адресу суду першої інстанції з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» (т.с. 1 а.с. 32).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17 (провадження № 14-507цс18) зроблено висновок, який є обов`язковим для апеляційного суду для врахування в силу вимог ст. 363 ч. 4 ЦПК України, що «приписи ЦПК України як на момент ухвалення заочного рішення, так і на момент розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи. Окрім того, за змістом висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду».
За таких обставин, оскільки вважається, що відповідач ОСОБА_1 при вищевикладених встановлених апеляційним судом обставинах цієї справи не був належним чином повідомлений з додержанням вимог ЦПК України судом першої інстанції про дату, час та місце розгляду цієї справи на судове засідання 23 жовтня 2013 року, в якому було ухвалене вищезазначене оскаржуване рішення, та він ( ОСОБА_1 ) обґрунтовує свою апеляційну скаргу у тому числі такою підставою (т.с. 2 а.с. 19-20) , то оскаржуване рішення суду першої інстанції у цій справі підлягає в силу вимог ст. 376 ч. 3 п. 3 ЦПК України обов`язковому скасуванню апеляційним судом з ухваленням нового у цій справі.
При ухваленні нового судового рішення (прийняття постанови) апеляційний суд у цій справі вважає, що позов позивача у цій справі підлягає лише частковому задоволенню з таких підстав. 
Так, апеляційним судом встановлено, що на час перегляду цієї справи апеляційним судом вже має місце чинне заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 січня 2011 року у справі ЄУН 2-494/2010 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції АТ «РАйффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно (т.с. 3 а.с. 23-24), яке набрало законної сили 26 жовтня 2011 року, оскільки було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області без змін (т.с. 3 а.с. 25-26), та яким було в рахунок дострокового погашення всієї заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № 014/17-45/283-51 від 23.03.2007 року станом на 16.08.2010 року саме остаточно у гривневому еквіваленті у розмірі 302093,03 грн., яка на той час складалась на той час з урахуванням курсу долара США до гривні України з: заборгованості за кредитом 25024,00 доларів США (197439,36 грн.), нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом - 3868,78 доларів США (30524,67 грн.)пені за простроченими платежами - 9395,31 доларів США (74128,88 грн.), було звернуто стягнення за договором іпотек, посвідченим 23.03.2007 року Масловець Л.С. , державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори за реєстровим № 4-255 - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить поручителю ОСОБА_1 .
На виконання вищезазначеного рішення суду у справі № 4-494/11 про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ Кавраська О.С. 21.05.2013 року вищезазначена квартира поручителя ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , була реалізована шляхом проведення прилюдних торгів, сума перерахована на р/рахунок Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ становить 87001,98 грн., що підтверджується квитанцією та актом (корпія т.с. 1 а.с. 24).   
За таких обставин, Банк чи його правонаступник ТОВ «Вердикт Капітал» після звернення стягнення на предмет іпотеки ОСОБА_1  в рахунок дострокового погашення всієї заборгованості  ОСОБА_3  за вищезазначеним кредитним договоромна розсуд Банку саме у гривневому еквіваленті станом на 16.08.2010 року у розмірі 302093,03 грн. на підставі вищезазначеного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 січня 2011 року у справі ЄУН 2-494/2010, яке досі є чинним, частково виконано, не мали права у цій справі за вищезазначеним позовом позивача нараховувати будь-які відсотки та пені після 16.08.2010 року взагалі, що узгоджується у тому числі із правовим висновком, Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.04.2023 року у справі ЄУН 910/4518/16 (т.с. 2 а.с. 216-227), який є обов`язковим для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України, та до розгляду якої апеляційним судом зупинялось провадження у цій справі (ухвала апеляційного суду від 29 березня 2023 року а.с. 199-200) за власною ініціативою апеляційного суду. 
Проте, апеляційним судом встановлено, що позивач у цій справі ТОВ «Вердикт Капітал» у своєму позові, поданому у вересні 2013 року (т.с. 1 а.с. 2) просив стягнути з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 солідарно заборгованість за вищезазначеним кредитним договором № 014/17-45/283-51 від 23.03.2007 року станом вже на 16.08.2013 року та у розмірі 977247,84 грн., в тому числі 125215,06 грн. (15665,59 дол. США) - заборгованість по кредиту; 112462,87 грн. (14070,17 дол. США) - нараховані та несплачені відсотки за користування кредитом; 739569,91 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків (т.с. 1 а.с. 2).
Таким чином, апеляційним судом встановлено, що необґрунтованими і такими, що не підлягають у цій справі, є позовні вимоги позивача до відповідачів про стягнення будь-якої заборгованості, нарахованої ним за вищезазначеним кредитним договором після 16.08.2010 року у вигляді відсотків чи пені.
Також, позивач вже не вправі перераховувати у цій справі залишок заборгованості станом на 16.08.2010 року, який залишився непогашеним після виконання поручителем ОСОБА_1 вищезазначеного рішення суду про звернення стягнення на його квартиру (предмет іпотеки) саме у гривневому еквіваленті у розмірі 215091,05 грн. (без зазначення конкретних складових останньої з незалежних від апеляційного суду об`єктивних причин, розрахунок: 302093,03 грн. - 87001,98 грн. (сума перерахована на рахунок Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ, акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 21.05.2013 року -  т.с. 2 а.с. 24). 
Оскільки, квартира була придбано ОСОБА_5 за 102235,00 грн. (тс. 2 а.с. 24, 192), проте із них 15233,02 грн. пішло на винагороду торгівельної організації (т.с. 2 а.с. 24).
Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та учасниками цієї справи не надані.
Хоча, апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги сторони відповідача, у тому числі пропонував учасникам цієї справи у судовому засіданні у цій справі в апеляційному суді за присутності представників позивача та апелянта надати апеляційному суду свій розрахунок заборгованості за вищезазначеним кредитним договором, враховуючи дострокове стягнення всієї заборгованості за вищезазначеним рішенням суду і часткове виконання останнього шляхом реалізації вищезазначеної квартири поручителя ОСОБА_1 , а саме: яким чином (першочергово на пеню, відсотки, а потім тіло кредиту тощо), з урахуванням умов договору мала бути зарахована Банком сума від реалізації квартири поручителя 87001,98 грн. саме для погашення вищезазначеної суми заборгованості станом на 16.08.2010 року у розмірі 302093,03 грн., та як вона в дійсності Банком була зарахована (скільки пішло на тіло кредиту, відсотки та пеню і які саме до чи після 16.08.2010 року). 
Не можна вважати такими доказами надані апеляційному суду лише додаткові письмові пояснення позивача у цій справі про те, що сума боргу є непогашеною та в будь-якому випадку підлягає стягненню і становить не менше 18824,21 доларів США та 18860,53 грн. (т.с. 3 а.с. 31-34). Відповідач ОСОБА_3  у судові засідання у цій справі жодного разу не з`являвся, а  відповідач ОСОБА_1  взагалі не вважав за доцільне надавати апеляційному суду у цій справі будь-який розрахунок непогашеної заборгованості позичальника за вищезазначеним кредитним договором після звернення стягнення в порядку виконання рішення суду на його вищезазначену квартиру, оскільки вважав, що строк подачі вищезазначеного позову позивачем у цій справі до нього, як поручителя, передбачений законом, збіг, що підтвердив його представник у даному судовому засіданні в апеляційному суді у цій справі. 
Проте, апеляційний суд не погоджується із доводом апелянта - відповідача ОСОБА_1 про те, що строк подачі вищезазначеного позову позивачем у цій справі до нього, як поручителя, передбачений законом,та позовна давність збігли, з таких підстав.
Так, в силу вимог п. 4.1 договору поруки № 014/17-45/283-51 № 1 від 23.03.2007 року, укладеним між Банком та поручителем ОСОБА_1 (т.с. 1 а.с. 13) «… порука припиняється, якщо Банк в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання борованого зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя (п. 4 ст. 559 ЦК України)…». 
Апеляційним судом встановлено, що строк для виконання вищезазначеного кредитного договору для позичальника наступив достроково 16.08.2010 року при вищевикладених встановлених апеляційним судом фактичних обставинах цієї справи (досудова вимога Банку т.с. 1 а.с. 14-15, заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 січня 2011 року у справі № 2-494/2010 т.с. 3 а.с. 23-27). Банк, з дотриманням 3-річного строку, передбаченим п. 4.1 вищезазначеного договору поруки, у 2013 році поштою (конверт із відміткою поштового відділення т.с. 1 а.с. 20), звернувся до суду із вищезазначеним позовом до поручителя ОСОБА_1 у цій справі. Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та апеляційному суду стороною апелянта не надані.
Тим більш, є непропущеним Банком 3-річний строк позовної давності у цій справі при звернення до суду у 2013 році із вищезазначеним позовом до відповідачів. Хоча, апеляційний суд вправі розглядати питання про застосування строку позовної давності у цій справі за заявою відповідача ОСОБА_1 в апеляційній скарзі (т.с. 2 а.с. 23), враховуючи скасування рішення суду першої інстанції у цій справі апеляційним судом на підставі ст. 376 ч. 3 п. 3 ЦПК України. Проте, апеляційним судом встановлено, що у цій справі мають місце обставини, передбачені ст. 264 ЦК України (позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач), які переривають перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором з відповідачів та після настання яких 3-річний строк позовної давності починає збігати заново. Так, після досудової вимоги 2009 року (т.с. 1 а.с. 14) Банк звертався до суду із позовом до відповідачів у 2010 році, це звернення закінчилось ухваленням заочного рішення 29.03.2010 року, яке було скасовано у подальшому та у цій справі ухвалене нове заочне рішення від 20.01.2011 року (інформація суду першої інстанції (т.с. 3 а.с. 22-27), яке у подальшому виконувалось та було виконано лише частково у 2013 році при вищевикладених обставинах, після цього Банк одразу у 2013 році і звернувся суду із вищезазначеним позовом у цій справі. 
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо його законності і обґрунтованості.
За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 слід задовольнити частково, заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2013 року у цій справі слід скасувати, ухвалити нове судове рішення (прийняти постанову), стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 014/17-45/283-51 від 23 березня 2007 року станом на 16.08.2010 року у розмірі 215091,05 грн., в іншій частині вимог відмовити.
Крім того, в силу вимог ст. ст. 141 ч.1, 13 ЦПК України, в разі задоволення апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 та позову позивача лише частково при вищевикладених обставинах, слід стягнути з: - ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» судовий збір за позовну заяву на загальну суму 757,36 грн. (розрахунок: судовий збір за позовну заяву 3441,00 грн. (т.с. 1 а.с. 1) * сума задоволених вимог позивача 215091,05 грн./ сума заявлених позовних вимог позивача 977247,84 грн. ціна позову - т.с. 1 а.с. 2) по 378,68 грн. (розрахунок: 757,36 грн. /2) з кожного із відповідачів окремо, - з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 слід стягнути довий збір за апеляційну скаргу 4025,46 грн. (розрахунок: судовий збір за апеляційну скаргу 5161,50 грн. (т.с. 2 а.с. 17) *сума задоволених вимог апеляції 762156,79 грн. (розрахунок: заявлено вимог позивачем 977247,84 грн. - задоволено вимог позивача 215091,05 грн.)/ сума заявлених вимог в апеляції 977247,84 грн.).
Керуючись ст. ст. 12-13, 81-82, 89, 367-368, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити частково.
Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2013 року у цій справі скасувати. 
Ухвалити нове судове рішення (прийняти постанову).
Стягнути солідарно з ОСОБА_3  (РНОКПП  НОМЕР_1 ),  ОСОБА_1 (РНОКПП  НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (ЄДРПОУ 36799749) заборгованість за кредитним договором № 014/17-45/283-51 від 23 березня 2007 року станом на 16.08.2010 року у розмірі 215091,05 грн. 
В іншій частині вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (ЄДРПОУ 36799749) судовий збір за позовну заяву на загальну суму 757,36 грн. по 378,68 грн. з кожного із відповідачів окремо.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (ЄДРПОУ 36799749) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір за апеляційну скаргу 5161,50 грн. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.
Повний текст постанови апеляційним судом складений 06.10.2023 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Кочеткова І.В.	Подліянова Г.С.