ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2023 року
м. Київ
справа № 715/396/23
провадження № 51-3975км23
Верховний Судколегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду 
у складі:
головуючого                                                            ОСОБА_1 ,
суддів                                                                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання                            ОСОБА_4 ,
прокурора                                                                ОСОБА_5 ,
розглянув у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42023266010000011, за обвинуваченням 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 4 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі - КК), 
за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2023 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 12 квітня 2023 року.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2023 року ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення діянь, передбачених частинами 1, 4 ст. 358 КК, на підставі ст. 48 КК у зв`язку зі зміною обстановки і кримінальне провадження відносно нього закрито.
За ухвалою суду, у грудні 2022 року ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи умисно, здійснив підробку договору від 08 грудня 2022 року № 230/1 «Про  поточний ремонт піднавісу для облаштування входу до споруди цивільного захисту (укриття) для ЗДО № 1 Кам`янецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області» та Акту від 22 грудня 2022 року № 1 «Про приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2022 року», а саме підписав вищевказаний договір від імені підрядника - директора ПП «Інстал Буковина» ОСОБА_7 , а також здійснив відтиск печатки ПП «Інстал Буковина» за № 33522177 на даному договорі, тоді як у відповідності до перевірки за міжвідомчою підсистемою «АРКАН» ОСОБА_7 виїхав за межі України 16 лютого 2022 року та на той час не повертався.
Крім цього, у грудні 2022 року ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні Кам`янецької сільської ради за адресою: вул. Синюка, 8, с. Кам`янка, Чернівецький район, Чернівецька область, пред`явив працівникам Кам`янецької сільської ради вищевказані завідомо підроблені документи, як такі, що підтверджують підстави до реєстрації бюджетних фінансових зобов`язань замовника будівництва та проведення платежів за його платіжними дорученнями на банківський рахунок підрядника.
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 12 квітня 2023 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Вимоги, викладені в касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала
Прокурор у касаційній скарзі просить скасувати оскаржені ухвали у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. 
Вказує, що звільнення  ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст.  48 КК є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки вказана норма закону може бути застосована до особи, яка  вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, натомість  ОСОБА_6 інкримінується вчинення декількох проступків, які не складають ідеальної сукупності, оскільки між їх вчиненням є певний проміжок часу і вони відрізняються за місцем їх вчинення, вчинене має ознаки реальної сукупності кримінальних правопорушень, за які особа притягається до кримінальної відповідальності, отже за відсутності ознак продовжуваного кримінального правопорушення. 
Вважає, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення діянь, передбачених частинами 1, 4 ст. 358 КК, є безпідставним.
На думку прокурора, судами не наведено належних підстав для застосовування інституту звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки. Зокрема, не наведено таких позитивних змін в особі ОСОБА_6 та обстановці, які притаманні звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК.
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор підтримав касаційну скаргу та просив її задовольнити.
Інших учасників судового провадження було повідомлено про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися, клопотань про особисту участь або відкладення судового засідання від них не надходило. 
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в касаційній скарзі, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно зі ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та  особі засудженого, визначені статтями 412 - 414 КПК. 
Як встановлено приписами ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, де перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та  процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в  оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. 
Викладені у касаційній скарзі прокурора доводи про безпідставне звільнення ОСОБА_6  від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК колегія суддів вважає обґрунтованими.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою суду першої інстанції задоволено клопотання ОСОБА_6 та звільнено його від кримінальної відповідальності за вчинення діянь, інкримінованих за частинами 1, 4 ст. 358 КК, за  приписами ст. 48 КК у зв`язку зі зміною обстановки, кримінальне провадження відносно нього закрито. Висновок про можливість звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності суд першої інстанції обґрунтував тим, що інкриміновані йому діяння відповідно до ст.  12  КК є проступками, обвинувачений вважається таким, що вчинив кримінальне правопорушення вперше.
В обґрунтування такого рішення суд зазначив, що згідно клопотання Кам`янецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 20 лютого 2023 року об`єкт будівництва, а саме піднавіс для облаштування входу до споруди цивільного захисту (укриття) для ЗДО № 1 Кам`янецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області збудований повністю під керівництвом ОСОБА_6 , і це свідчить, за мотивами місцевого суду, про те, що на момент судового розгляду змінилася обстановка, а тому вчинене діяння втратило суспільну небезпечність.
Апеляційний суд за результатом перегляду за апеляційною скаргою прокурора з  висновками суду першої інстанції погодився.
Разом із тим, таке рішення судів попередніх інстанцій не відповідає вимогам закону про кримінальну відповідальність, про що обґрунтовано зазначає прокурор у поданій касаційній скарзі. 
Відповідно до ст. 48 КК особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин (крім тих, вичерпний перелік яких зазначено в цій статті), може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Однією з умов звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення особою вперше кримінального правопорушення відповідного ступеня тяжкості. Особу, в діях якої вбачається повторність, реальна сукупність, рецидив злочинів або яка має непогашену чи не зняту судимість за попереднє, у тому числі і необережне кримінальне правопорушення, звільняти від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК не  можна.
Відповідно до положень ст. 33 КК, якщо особою вчинено два або більше передбачених різними статтями цього Кодексу або різними частинами однієї статті Особливої частини  КК кримінальних правопорушень, за жодне з яких її не було засуджено, вчинене визнається сукупністю кримінальних правопорушень, кожне із яких кваліфікується окремо за відповідною статтею (частиною статті) КК. 
Ідеальна сукупність існує там, де особа одним діянням вчиняє одночасно два або більше самостійних одиничних кримінальних правопорушень. Реальною сукупністю є вчинення особою різними та відокремленими одне від одного діяннями двох або більше самостійних одиничних кримінальних правопорушень. 
Колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що апеляційний суд за  результатом перегляду дійшов неправильного висновку, що діяння ОСОБА_6 утворюють собою ідеальну сукупність, отже дійшов помилкового переконання, що  інкриміновані проступки можна вважати вчиненими вперше особою, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалась. Посилання апеляційного суду на те, що  проступки охоплювались єдиним умислом та переслідували одну мету не  спростовують обґрунтованість доводів прокурора, які в цій частині є аналогічними із доводами апеляційної скарги.
З обвинувального акта вбачається, що у грудні 2022 року ОСОБА_6 своїми окремими діями, вчиненими у різних місцях, здійснив підроблення документів та у подальшому протиправно їх використав.
В обґрунтування власних висновків суд апеляційної інстанції спирався на пояснення ОСОБА_6 , надані під час апеляційного перегляду, за якими той вчинив інкриміновані дії і в той же один день, з огляду на що цей суд дійшов переконання, що  інкриміновані кримінальні правопорушення вчинені в один проміжок часу, що  твердження про протилежне в обвинувальному акті є припущенням.
Колегія суддів касаційного суду не має обґрунтованих підстав сприймати як переконливі і правильні мотиви апеляційного суду, покладені в обґрунтування висновків про вчинення інкримінованих проступків в один проміжок часу. 
Інкриміновані ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 358 КК та ч. 4 ст. 358 КК кримінальні правопорушення складають собою реальну сукупність. Немає жодних підстав вважати вказані вище діяння одним продовжуваним кримінальним правопорушенням, оскільки діяння, передбачені ч. 1 та ч. 4 ст. 358 КК, не є тотожними за своїми юридичними ознаками. Попри те, що за змістом висунутого обвинувачення вказані вище діяння об`єднані єдиним кримінально протиправним наміром, вони відрізняються між собою за ознаками об`єктивної сторони і, за версією сторони обвинувачення, є поетапним втіленням єдиного протиправного наміру шляхом вчинення різних за змістом суспільно небезпечних діянь, передбачених різними частинами однієї статті Особливої частини КК, які вчинені послідовно, одне за іншим, при тому, що вказані діяння є проступками з  формальним складом, отже, кримінальне правопорушення вважається закінченим з  моменту вчинення кожного окремо. Часом вчинення кримінального правопорушення з формальним складом є проміжок часу від початку до закінчення діяння, передбаченого у відповідній нормі КК. Не виключається повторного вчинення або реальної сукупності вчинених протягом одного календарного дня декількох самостійних одиничних кримінальних правопорушень. 
Отже, суди дійшли безпідставного висновку про наявність ознак ідеальної сукупності кримінальних правопорушень та про можливість звільнення ОСОБА_6 від  кримінальної відповідальності на підставі ст.  48  КК, з огляду на що оскаржені рішення не можна вважати такими, що відповідають вимогам статей 370, 372, 419 КПК. 
Виконуючи свій обов`язок надати відповіді на доводи поданої скарги, щодо аргументів прокурора про безґрунтовні висновки судів про наявність підстав до застосування приписів ст. 48 КК, колегія суддів виходить з наступного.
Апеляційний суд, звільняючи ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, зазначив, що обстановка зазнала суттєвих змін, оскільки шкода, заподіяна кримінальним правопорушенням, відвернута, піднавіс під керівництвом ОСОБА_6 збудований повністю, а тому як діяння, так і обвинувачений втратили суспільну небезпечність. При цьому, суд апеляційної інстанції урахував також, що ОСОБА_6 визнав вину у повному обсязі, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінальних проступків та погодився зі звільненням від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, що прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.
Статтею 48 КК передбачено дві окремі самостійні підстави до звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки - коли вчинене особою діяння втратило ознаки суспільної небезпечності або коли ця особа перестала бути суспільно небезпечною. 
Втратою діянням суспільно небезпечного характеру є або повна втрата ним суспільної небезпечності, або втрата її в такій мірі, за якої діяння через малозначність не може бути визнане судом кримінальним правопорушенням, оскільки воно не заподіяло і не здатне заподіяти істотну шкоди охоронюваним законом суспільним відносинам (ч. 2 ст. 11 КК). Як правило, для кримінальних правопорушень із формальним складом заподіяння істотної шкоди законодавець пов`язує із самим фактом їх вчинення.
Така втрата може мати місце насамперед унаслідок швидких змін у тих чи інших сферах життя суспільства, за яких законодавець не встигає відповідним чином змінити ознаки складу кримінального правопорушення, ухвалити рішення про його декриміналізацію, за умови, що діяння, яке є суспільно небезпечним у момент його вчинення, може втратити цю властивість через зміни, що сталися у суспільстві, державі тощо. 
Оскаржені судові рішення не містять обґрунтування того, що в суспільстві чи державі відбулися такі зміни, що дають підстави сприймати підроблення і наступне використання офіційних документів, про які йдеться в обвинувальному акті, як такі, що втратили суспільну небезпечність. 
Приписи ст. 48 КК можуть застосовуватися і в разі, якщо після вчинення кримінального правопорушення обстановка змінилася таким чином, що внаслідок цього особа, яка його вчинила, перестала бути суспільно небезпечною,коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що об`єктивно унеможливлюють вчинення цією особою нового кримінального правопорушення. Встановлення такої обстановки має значення для оцінювання її зміни і впливу на суспільну небезпечність даної особи під час кримінального провадження і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. 
Колегія суддів вважає непереконливими висновки судів про те, що діяння ОСОБА_6 та його особа втратили свою суспільну небезпечність внаслідок зміни обстановки через те, що негативні наслідки, які настали від кримінального правопорушення, перестали існувати, що шкода, заподіяна кримінальним правопорушенням, відвернута, оскільки піднавіс під керівництвом ОСОБА_6 збудований повністю. Належних мотивів щодо того, яким чином той факт, що піднавіс збудований повністю під керівництвом ОСОБА_6 , впливає на можливість його звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення двох самостійних кримінальних правопорушень із формальним складом, де об`єктом посягання є  авторитет органів державної влади, місцевого самоврядування та встановлений в  Україні порядок управління, судами в оскаржених рішеннях не наведено.
Прокурор обґрунтовано зазначає, що визнання вини у повному обсязі, щире розкаяння, активне сприяння розкриттю кримінальних проступків в аспекті застосування приписів ст. 48 КК не свідчать про наявність підстав до звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки, а притаманних такому звільненню змін, які свідчать про те, що особа втратила суспільну небезпечність, судами не встановлено.
Отже, суди допустили неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, що відповідно до приписів пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК є підставами для скасування оскаржених рішень.
За викладених обставин касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а судові рішення - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого слід врахувати наведене та ухвалити законне й обґрунтоване рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити. 
Ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 28 лютого 2023 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 12 квітня 2023 року щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 
Судді:

ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                              ОСОБА_3