ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2023 року                                 
м. Харків
справа № 636/4743/21
провадження № 22-ц/818/2025/23   
Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді – Тичкової О.Ю.,
суддів колегії – Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
за участю секретаря судового засідання Тітченко О.В.
сторони справи:
позивач –   ОСОБА_1 
відповідач – ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 03 серпня 2023 року постановлену у складі судді Гуменного З.І.,-
ВСТАНОВИВ:
В жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 серпня 2011 року, визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини – доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 10000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття, здійснити поділ майна подружжя і виділити у власність ОСОБА_1 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та частину будинку з земельною ділянкою, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 та частину автомобіля Hyunday Tucson і у власність ОСОБА_2 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 та частину будинку з земельною ділянкою, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , та частину автомобіля Hyunday Tucson, стягнути з відповідача судові витрати.
02 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль Hyunday Tucson, який є майном подружжя, що підлягає поділу, і зазначений у позові, а також зобов`язати відповідача вжити заходи щодо визначення ринкової вартості цього автомобіля.
В обґрунтування клопотання посилалась на те, що вона зверталась до відповідача та його представника з питань припинення використання автомобіля з метою недопущення зменшення його вартості, а також надати проект мирової угоди, про що зазначено у відповіді на відзив, але жодної відповіді не отримала. Тому позивач вважала за доцільне заборонити відповідачу використовувати автомобіль шляхом накладення на нього арешту та зобов`язати вжити заходи задля визначення його ринкової вартості на дату подання позовної заяви.
Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 03.08.2023 клопотання позивача про накладення арешту задоволено.
Накладено арешт на автомобіль Hyunday Tucson, сірого кольору, 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 . Зобов`язано ОСОБА_2 вжити заходи щодо визначення ринкової вартості автомобіля Hyunday Tucson, сірого кольору, 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 станом на 22.10.2021.
Ухвала мотивована тим, що автомобіль, на який позивач просить накласти арешт є предметом спору, невжиття заходів забезпечення може ускладнити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.
Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на неповне дослідження обставин справи просив ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні клопотання.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що є недоцільним залишення автомобіля у спільній власності і надалі, оскільки встановлення спільного режиму користування автомобілем неможливе, виходячи з того, що сторони припинили спільне проживання та ведення спільного побуту, їх стосунки на даний час є конфліктними і можуть розглядатись як такі, що унеможливлюють досягнення згоди з приводу користування спільним автомобілем. Тому доцільним є здійснити поділ спільного майна саме у такий спосіб, за яким неподільна річ залишається одному з співвласників зі стягненням з нього на користь іншого співвласника грошової компенсації у розмірі вартості його частки і з подальшим (після сплати компенсації) припиненням спільної власності. Відповідач користується даним автомобілем після припинення сімейних стосунків та він має право керування транспортним засобом, тому доцільним є залишити автомобіль саме йому.
Апелянт зауважив, що на день винесення оскаржуваної ухвали в матеріалах справи відсутня позовна заява, чи взагалі вимога Позивача про визнання за нею права власності на весь автомобіль чи стягнення компенсації за частку в автомобілі. При розгляді клопотання позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль, суд першої інстанції не звернув уваги, що предметом позову у цій справі є позовні вимоги про визнання за позивачкою права власності на частину автомобіля. Відповідач не заперечує проти цієї вимоги. Відповідач не чинить перешкод Позивачу у користуванні автомобілем. В оскаржуваній Ухвалі не вказано ні одного доводу тому, що не забезпечення позову якимось чином може утруднити виконання Рішення суду. Окрім того, в оскаржуваній Ухвалі не міститься обґрунтування того, чому інший захід забезпечення позову наприклад, заборона відчуження, не зможе забезпечити виконання рішення суду та які дії Відповідача свідчать про те, що Рішення суду може бути не виконане. Також, з ухвали суду не зрозуміло чому накладено арешту на весь автомобіль, оскільки це не є співмірним із заявленими вимогами Позивачки (вона просить визнати за нею право власності на автомобіля). Скаржник наголосив, що в оскаржуваній ухвалі суд, взагалі, не зазначив мотивування того, в чому полягає необхідність в зобов`язанні ОСОБА_2 вжити заходи щодо визначення ринкової вартості автомобіля Hunday Tucson. Щодо автомобіля, то Позивачка просить лише визнати за нею частку автомобіля Hyunday Tucson, сірого кольору, 2015 року випуску. В матеріалах справи відсутні будь-які вимоги щодо стягнення вартості автомобіля. Скаржник зауважив, що Позивач самостійно може провести оцінку автомобіля.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.Судом з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, встановлено, що між сторонами виник спір щодо поділу майна колишнього подружжя.
У випадку відчуження нерухомого майна, на яке позивач просить накласти арешт, третім особам, існує ризик невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Так, спірний автомобіль є предметом позову, з яким звернулася позивач до суду документи на автомобіль знаходяться у Відповідача, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.
При цьому суд зазначив, що даний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду та дійшов до висновку про обґрунтованість наведених у заяві доводів. 
З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду.
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується:  1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;  2) забороною вчиняти певні дії;  3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;  4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;  5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;  6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;  8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;  9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;  10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано забезпечив позов шляхом накладення арешту на автомобіль, оскільки існує ймовірність того, що відповідач може відчужити майно, яке є предметом позову в даній цивільній справі.
Отже, з метою усунення загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, є необхідним застосування зазначених заходів забезпечення позову у вигляді накладенням арешту на спірний автомобіль, що є співмірним із заявленими позивачем вимогами.
Разом з тим, судова колегія не погоджується з ухвалою суду в частині покладення на ОСОБА_2 обов`язку вжити заходи щодо визначення ринкової вартості автомобіля Hyunday Tucson, оскільки зазначений обов`язок не є способом забезпечення позову в розумінні вимог ст. 150 ЦПК України.
Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом покладення на відповідача обов`язку щодо визначення ринкової вартості автомобіля Hyunday Tucson, сірого кольору, 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 станом на 22.10.2021
Керуючись ст.ст.367, 368, 376 п.п.3,4, ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 – задовольнити частково.
Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 03 серпня 2023 року- в частині вжиття заходів щодо визначення ринкової вартості автомобіля Hyunday Tucson, сірого кольору, 2015 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 станом на 22.10.2021 –скасувати.
У задоволенні заяви в цій частині відмовити.
В іншій частині ухвалу - залишити без змін
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Пвоний текст постанови складено 05 грудня 2023 року.
Головуючий                                                         О. Ю. Тичкова

Судді                                                                        Н.П.Пилипчук 

                                                                       О.В.Маміна