Номер провадження: 33/813/1915/23
Справа № 496/3187/23 
Головуючий у першій інстанції Горяєв І.М. 
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        20.10.2023 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,
за участю:
секретаря Козлової В.А.,
представника ОСОБА_1 – адвоката Стогнія О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Стогнія Олега Вікторовича на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 22 вересня 2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
Зазначеною постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Також стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Відповідно до адміністративних матеріалів, 26.03.2023 року о 09 год. 20 хв. в Одеській області, Одеському районі, 452 км автодороги М-05 сполученням «Київ-Одеса», водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння № 000540 від 31.03.2023 року, результат тесту 0,66 ‰ проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.3).

Зазначені обставини стали підставою для винесення оскаржуваної постанови Біляївського районного суду Одеської області від 22 вересня 2023 року про визнання винним і притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.54-56).

Не погоджуючись із вказаною вище постановою, 02.10.2023 року, представник ОСОБА_1 – адвокат Стогній О.В. подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.58-61).
У судове засідання до суду апеляційної інстанції 20.10.2023 року об 11 год. 30 хв. прибув представника ОСОБА_1 – адвокат Стогній О,В., який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, дав пояснення суду (а.с.73-75).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходи із того, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП належним чином доведена та підтверджується матеріалами справи.
Однак, з таким твердження погодитись неможливо, виходячи з наступних обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.03.2023 року о 09 год. 20 хв. в Одеській області, Одеському районі, на 452 км автодороги М-05 сполученням «Київ-Одеса», водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Audi A6», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком на стан алкогольного сп`яніння № 000540 від 31.03.2023 року, результат тесту 0,66 ‰ проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.3).

Пунктом 2.9 «а» ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі – Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
Зазначена Інструкція покроково встановлює дії працівників поліції в разі виникнення підозри у перебуванні водія в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.
Згідно до п.9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Пунктом 12 розділу 2 вказаної Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, а саме, наявність однієї чи декількох ознак стану сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 , працівниками поліції було надано висновок щодо результатів медичного висновку з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння складений 31.03.2023 року, згідно якого було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с.4).
Як вбачається з вищевказаного висновку, він був складений на підставі акту медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння №000540, складеного 26.03.2023 року.

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 23 травня 2023 року, для повного та всебічного розгляду справи, було витребувано з Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» (далі – КНП «ООМЦПС»), акт медичного огляду №000540, складеного 26.03.2023 року з додатками відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі якого 26.03.2023 року складено висновок, який був заповнений 31.03.2023 року щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.24-25).
Із відповіді, наданої КНП «ООМЦПС», а саме з акту медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, вбачається, що ОСОБА_1 26.03.2023 року, в приміщенні лікарні, проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою швидкого тесту Alcotest 6810, результат якого склав 0,14‰ проміле (а.с.50). Вищевказане також підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом (10:04).

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння у закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів, визначений у розділі ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вимагає не лише виявлення у особи зовнішніх ознак стану сп`яніння, а й проведення лабораторних досліджень з відбором біологічного матеріалу.
Дані отримані в результаті тестування є лише попередніми, для отримання заключного результату необхідно проводити лабораторне дослідження. Зразки, які показали позитивний результат повинні бути підтвердженні лабораторним методом.

Більше того, слід зазначати, що результат, який показав прилад Alcotesr 6810, а саме 0,14‰ проміле у розумінні п.7 розділу ІІ Інструкції, є допустимим. Разом з тим, згідно Інструкції з експлуатації приладу Alcotest Drager 6810, яка перебуває у вільному доступі в мережі інтернет, абсолютна похибка для масової концентрації алкоголю у видихуваному повітрі - ±0,3 мг/л у діапазоні від 0 до 0,4 мг/л, а для масової концентрації алкоголю в крові - ± 0,06‰ в діапазоні від 0 до 0,8‰. 

Разом з тим, з відеозапису вбачається, що після оголошення результатів проходження швидкого тесту на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_2 було повідомлено, що він має здати біологічне середовище, а саме – сечу, з метою виявлення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, як то передбачено п.8 розділу Інструкції.
ОСОБА_1 було повідомлено, що результати лабораторних досліджень будуть готові після 31.03.2023 року, і лише тоді буде закрито акт медичного огляду і внесені відомості до висновку щодо стану алкогольного сп`яніння відносно ОСОБА_1 (на відеозаписі 10:20).

Так, із акту медичного огляду вбачається, що дійсно 26.03.2023 року було відібране біологічне середовище (сеча) у ОСОБА_1 , однак проведення лабораторних досліджень відбулось лише 31.03.2023 року, тобто через п`ять днів, результат склав 0,66‰ проміле (а.с.50).
При цьому матеріали справи не мають доказів того, в яких умовах зберігалось 5 днів біологічне середовище (сеча) ОСОБА_1 , та чи дійсно проведено дослідження біологічного середовища (сечі) саме ОСОБА_1 ,

Відповідно до п.10 цієї Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.

Враховуючи положення Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду (п.15 Розділу ІІІ Інструкції).
Надалі висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду (п.16 Розділу ІІІ Інструкції).

Однак, в даному випадку огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування особи під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушеннями вимог ст.266 КУпАП, та висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», вважаються недійсними.

Лише за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється остаточний діагноз, який вноситься до Акту медичного огляду, що відповідно є підставою для складення висновку результатів медичного огляду.

Отже, висновок про результати медичного огляду від 26.03.2023 року був складений передчасно, з порушенням вимог п. 7 розділу ІІІ Інструкції, за відсутності результатів лабораторних досліджень, які є обов`язковими, та які були отримані лише через п`ять днів, а тому вони є недійсними з урахуванням вимог п. 22 Розділу ІІ Інструкції.

Виходячи з того, що висновок медичного огляду від 26 березня 2023 року складений раніше, ніж отримані дані лабораторних досліджень, суд апеляційної інстанції приймає до уваги доводи представника ОСОБА_1 – адвоката Стогнія О.В. про те, що він є не належним та недопустимим доказом у справі, так само як і протокол про адміністративне правопорушення, складений на підставі цього висновку.
Більше того, слід вказати, що протокол про адміністративне правопорушення був складений лише 03.04.2023 року, в той час, коли відповідно до ст.254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення та долучення доказів на підтвердження висунутого обвинувачення, належить до компетенції та обов`язку уповноваженої посадової особи, яка склала протокол, та яка висуває обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.
Лише чітке дотримання процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння свідчить про законність їх дій та допустимості висновків, викладених у протоколі, як доказу вчинення адміністративного правопорушення.

Висновок лікаря від 31.03.2023 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складений відносно ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння без проведення лабораторного дослідження біоматеріалу особи є недійсним, та не може бути покладений в обґрунтування вини особи, та як доказ є недопустимим.
Недоведені подія та вина особи, прирівнюється до доведеної невинуватості цієї особи.
За вказаних вище обставин, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є недоведеним.

Отже, коли вина особи не була доведена належними доказами, поза розумним сумнівом, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Таким чином, за своїм внутрішнім переконанням, апеляційний суд дійшов висновку про те, що зазначені вище порушення, а саме в частині недотримання процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння щодо ОСОБА_1 , такими, що свідчать про недійсність огляду, відповідно до ч.5 ст.266 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі за п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, внаслідок відсутності належного доказу винуватості особи.

При перегляді справи про адміністративне правопорушення у суді апеляційної інстанції встановлено порушення порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, на що посилався представника ОСОБА_1 – адвокат Стогній О.В. у своїй апеляційній скарзі.

Під час апеляційного перегляду неможливо усунути вказані порушення, виходячи з того, що суд не може брати на себе функцію державного обвинувача, й закон забороняє перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.
Процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого законодавства, покладено на працівника поліції як на суб`єкта владних повноважень.
Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст.62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово наголошував на тому, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.
Отже, враховуючи наведене вище, уважаю наявні всі підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття провадження у справі відповідно до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 . 

Часткове задоволення апеляційної скарги полягає у тому, не всі її доводи були прийняті судом апеляційної інстанції до уваги і стали підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст. 268, 283, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,      

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – адвоката Стогнія Олега Вікторовича – задовольнити частково.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 22 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушенняскасувати.
Прийняти постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                                С.М. Сегеда