ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

21 листопада 2023 року 	м.Суми	

Справа №950/1017/23 
Номер провадження 22-ц/816/1342/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Рунова В. Ю. 
сторони:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Край»,
розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Край»
на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 13 липня 2023 року в складі судді Стеценка В.А., ухвалене в м. Лебедин,

                                                       в с т а н о в и в:

24 квітня 2023 року ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Васильця С.О., звернувся до суду з позовом до ТОВ «Агро-Край» про стягнення заборгованості по орендній платі за землю.
Свої вимоги мотивувала тим, що на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку Серія ЯГ № 276600 від 11 липня 2006 року, вона є власником земельної ділянки площею 3,6843 га з кадастровим номером 5922983700:10:002:0226, розташованої на території Лебединської міської територіальної громади Сумської області (колишньої Калюжненської сільської ради Лебединського району Сумської області).
14 жовтня 2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Лебідь» був укладений договір оренди землі, за умовами якого передано орендареві у строкове платне користування  земельну ділянку площею 3,6843 га з кадастровим номером 5922983700:10:002:0226 строком на 10 років зі сплатою річної орендної плати в розмірі 4,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на момент укладення договору.
23 листопада 2018 року між ОСОБА_1 , ПАТ «Лебідь» як орендарем, та ТОВ «Агро-Край», як новим орендарем, була укладена додаткова угода до вказаного договору, згідно якої сторони погодили, що новим орендарем земельної ділянки являється відповідач, уточнили нормативну грошову оцінку земельної ділянки - 146307 грн 60 коп, погодили підвищення розміру орендної плати до рівня 10,0% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка на момент укладення додаткової угоди становила 14630 грн 76 коп за рік оренди.
Відповідачем не була проведена виплата позивачу орендної плати за користування земельними ділянками за 2021 та 2022 рік, тому просила стягнути з ТОВ «Агро-Край» заборгованість по орендній платі за користування земельними ділянками в сумі 29261 грн 52 коп та судові витрати по справі.

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 13 липня 2023 року позовну заяву адвоката Васильця С.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ТОВ «Агро-Край» про стягнення заборгованості по орендній платі за землю задоволено.
Стягнуто з ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2021-2022 рік згідно Договору оренди землі № б/н від 14 жовтня 2011 року з урахуванням Додаткової угоди № б/н від 23 листопада 2018 року в сумі 29261 грн 52 коп.
Стягнуто з ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073 грн 60 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. 

В апеляційній скарзі ТОВ «Агро-Край», посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняте нову постанову, якою стягнути з ТОВ «Агро-Край» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2021-2022 рік згідно Договору оренди землі № б/н від 14 жовтня 2011 року з урахуванням Додаткової угоди № б/н від 23 листопада 2018 року в сумі 27840 грн 69 коп. 
Вказує, що позивачем заявлено до стягнення суму орендної плати - 29261 грн 52 коп, яка помилково стягнута судом першої інстанції всупереч умов договору та норм Податкового кодексу України, без вирахування податків - 18%, та військового збору - 1,5%, які перераховуються до відповідного бюджету відповідачем як податковим агентом,  . 
Вважає, що позивачем в супереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України не надано будь-яких доказів не отримання орендної плати.   
Відзив на апеляційну скаргу позивачем не подано.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що ціна позову 29261 грн 52 коп не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 1 січня 2023 року 2684 грн х 100 = 268400 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи. 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в повній мірі не відповідає. 
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку Серія ЯГ № 276600 від 11 липня 2006 року, на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 3,6843 га з кадастровим номером 5922983700:10:002:0226, розташована на території Лебединської міської територіальної громади Сумської області (колишньої Калюжненської сільської ради Лебединського району Сумської області) (а.с. 6).
14 жовтня 2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Лебідь» був укладений договір оренди землі, відповідно до якого позивачем передано орендареві належну їй земельну ділянку площею 3,6843 га з кадастровим номером 5922983700:10:002:0226  у строкове платне користування строком на 10 років зі сплатою річної орендної плати в розмірі 4,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на момент укладення договору (а.с. 7-8).
У п. 4.3. сторони договору домовились, що орендна плата сплачується орендарем орендодавцю в касі орендаря шляхом видачі готівкових коштів не рідше 1 разу на рік і не пізніше ніж в строк з 01 серпня до 31 грудня кожного року. В останній рік оренди - до закінчення терміну оренди.
23 листопада 2018 року між ОСОБА_1 , ПАТ «Лебідь» як орендарем, та ТОВ «Агро-Край», як новим орендарем, була укладена додаткова угода до вказаного договору, згідно якої сторони погодили, що новим орендарем земельної ділянки являється відповідач, уточнили нормативну грошову оцінку земельної ділянки - 146307 грн 60 коп, погодили підвищення розміру орендної плати до рівня 10,0% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка на момент укладення додаткової угоди становила 14630 грн 76 коп за рік оренди (а.с. 9, 10).
Копією вимоги від 29 берез 2023 року, квитанцією, роздруківкою трекінгу із сайту Укрпошта, досліджених судом першої інстанції, підтверджено, що ОСОБА_1 зверталася до ТОВ «Агро-Край» з вимогою провести виплату йому орендної плати за 2021-2022 роки за користування земельною ділянкою площею площею 3,6843 га з кадастровим номером 5922983700:10:002:0226 (а.с. 12-14).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в порушення умов договорів оренди землі не виплатив позивачу узгоджений договірний розмір орендної плати за 2021 рік та 2022 рік в сумі 29261 грн 52 коп. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем не було доведено факту виплати позивачу заборгованості по орендній платі чи існування обставин, які виключають необхідність її сплати. 
Колегія суддів погоджується з таким висновками суду першої інстанції, оскільки суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі ст. 13 цього Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Істотними умовами договору оренди землі, в тому числі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі»).
Частинами 1-3 ст. 762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.
Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.
За змістом ст. ст. 21, 22, 23 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. 
Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. 
Орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін. 
Зі змісту укладених між сторонами Договору оренди землі від 14 жовтня 2011 року та Додаткової угоди до Договору оренди землі від 23 листопада 2018 року вбачається, що орендна плата за користування земельними ділянкою складала 14630 грн 76 коп, відповідно, що становить 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за рік користування земельною ділянкою. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата сплачується орендарем орендодавцю в касі орендаря шляхом видачі готівкових коштів не рідше 1 разу на рік і не пізніше ніж в строк з 01 серпня до 31 грудня кожного року.
Вказуючи про недоведеність позивачем факту не отримання ОСОБА_1 орендної плати за спірний період, ТОВ «Агро-Край» не надано суду жодних доказів на підтвердження здійснення таких виплат позивачу в 2021-2022 роках. 
За приписами ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Відповідно до ст. 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України).
За встановлених обставин апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про порушення відповідачем умов договорів оренди в частині своєчасної сплати орендної пати за 2021 рік та 2022 рік та наявність підстав для стягнення на користь ОСОБА_1 з відповідача орендної плати за землю за вказаний період. 
У той же час, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість вимог апеляційної скарги щодо неправильного визначення належної до стягнення на користь позивача суми орендної плати за землю.
Так, умовами договорів оренди землі також передбачено, що прибутковий податок сплачується орендарем з суми орендної плати (п. 4.6.).           
Суд першої інстанції не врахував, що за таких погоджених сторонами умов договору, до стягнення підлягає сума заборгованості по орендній платі за землю з утриманням податків та обов`язкових платежів.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ТОВ «Агро-Край»  підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає зміні на підставі п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, наведених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, із доповненням абзацу другого резолютивної частини рішення після слів: «… в сумі 29261 грн 52 коп.» словами: «з утриманням з даної суми податків та обов`язкових платежів».
Рішення суду в частині стягнення судового збору та витрат на правничу допомогу є законним та обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам ст.ст. 137, 141 ЦПК України.
Фактично за наслідками апеляційного перегляду рішення суду по суті не змінювалося, а тому колегія суддів не вбачає підстав для перерозподілу судового збору сплаченого при подачі апеляційної скарги. 
Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ч. 13 ст. 7, ст.ст. 367 - 369, п. 2 ч. 1 ст. 374,  п.п.1, 3 ч. 1 ст. 376, ст.ст.  381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

                                                          п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Край» задовольнити частково.
Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 13 липня 2023 року змінити доповнивши абзац другий резолютивної частини після слів: «… в сумі 29261 грн 52 коп.» словами: «з утриманням з даної суми податків та обов`язкових платежів».
В іншій частині рішення суду залишити без змін. 
Постанова  набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.  

Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        О. І. Собина 

                                                                                                   В. Ю. Рунов