УХВАЛА
 
12 грудня 2023 року
м. Київ
 
справа № 296/8504/23
провадження № 61-16880ск23 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю. 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 05 вересня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради про захист цивільного права та інтересу,  
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 10 лютого 2022 року подав до Виконавчого комітету Житомирської міської ради заяву про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки по АДРЕСА_1 .
 
Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 05 вересня 2023 року, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року, у відкритті провадження у цій справі відмовлено. Роз`яснено позивачеві, що розгляд його позовних вимог належить здійснювати в порядку адміністративного судочинства.
 
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення у цій справі.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги колегія суддів дійшла наступних висновків.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Частиною шостою статті 394 ЦПК України визначено, що ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
 
Із касаційної скарги вбачається, що вона є необґрунтованою, а наведені в  ній  доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та  неправильності зазначених судових рішень.
 
Ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі не  є  ухвалою, якою закінчено розгляд справи, що підтверджено, зокрема, правовою позицією Верховного Суду у постановах від 03 червня 2021 року у справі № 2-1210/11, від 08 червня 2021 року у справі № 2-1207/2011.
 
Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування судами норм процесуального права при вирішенні питання про відкриття провадження у цивільній справі є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення.
 
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
 
Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
 
Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.
 
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
 
Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
 
Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
 
При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
 
Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, зазвичай майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
 
Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин одна щодо іншої не є рівноправними, і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншій стороні певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Ці функції суб`єкт владних повноважень повинен виконувати саме у тих правовідносинах, в яких виник спір. Так, до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник, зокрема між двома суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, в яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.
 
Наведене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду у постановах від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17 та від 21 серпня 2019 року у справі № 362/5657/17.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
 
Встановивши, що відповідач, у спірних правовідносинах діяв як суб`єкт владних повноважень, спір не має ознак приватноправового, а предметом позову є оскарження дій відповідача як суб`єкта владних повноважень, який здійснював владні управлінські функції, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у цивільній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України, оскільки між сторонами виник публічно-правовий спір, пов`язаний зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від вимог про вирішення публічно-правового спору та заявлені в одному провадження.
 
Оскільки правильне застосування судами норм права при вирішенні питання про відмову у відкритті провадження у цивільній справі є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а касаційна скарга є необґрунтованою, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
 
Права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя не порушені, оскільки судами попередніх інстанцій заявнику роз`яснено до юрисдикції яких судів належить вирішення ініційованого ним позову.
 
Отже, з огляду на зміст оскаржуваних судових рішень, правильне застосовування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, відтак є необґрунтованими.
 
Наведені у касаційній скарзі доводи висновку суду апеляційної інстанцій не спростовують, на законність судового рішення не впливають, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду щодо їх оцінки, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.
Оскільки у відкритті касаційного провадження відмовлено, клопотання             ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду вирішенню не підлягає.
 
Керуючись частиною четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 05 вересня 2023 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 07 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Житомирської міської ради про захист цивільного права та інтересу відмовити.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                           О. М. Осіян
 
                                                                                                     О. В. Білоконь
 
                                                                                               Н. Ю. Сакара