ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року	  м. Одеса	Справа № 916/1950/16	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Аленіна О.Ю.
суддів: Принцевської Н.М., Ярош А.І.
секретар судового засідання: Герасименко Ю.С.

За участю представників учасників справи:
від Національного Банку України - Звада Р.В. в порядку самопредставництва
від ТОВ "МЕЧТА", ТОВ "НОВА-ХВИЛЯ", ТОВ "Агробізнесгруп", ТОВ "ТБА "Нові технології" – адвокат Кобелєв О.О.
від АТ "МР банк" - Лаврін О.В. в порядку самопредставництва

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства “МР Банк” 
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.12.2022 (повний текст складено та підписано 02.01.2023, суддя Найфлейш В.Д.)
по справі №916/1950/16
за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРБУДСПЕЦТЕХ”
про визнання банкрутом      

ВСТАНОВИВ
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.08.2016, серед іншого, порушено провадження у справі за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРБУДСПЕЦТЕХ” (далі - ТОВ „УКРБУДСПЕЦТЕХ”, боржник) про визнання банкрутом та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.
У грудні 2017 Публічне акціонерне товариство “Сбербанк” (наразі -Акціонерне товариство “МР Банк”) звернулося до Господарського суду Одеської області із заявою про визнання недійсним договору (т. 40, а.с. 18-21) в якій просила:
1) визнати недійсним договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016 та додаткову угоду до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 22.06.2016, укладений між Товариством з обмеженою відповідальність „Техсаніт” (далі – ТОВ „Техсаніт”) та ТОВ „УКРБУДСПЕЦТЕХ”, та як наслідок визнати недійсними наступні договори, укладені між сторонами, зокрема:
- 07.06.2016 угоду про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016, укладену між ТОВ „Техсаніт” та Товариством з обмеженою відповідальність „Інвестсервіскомпані” (далі – ТОВ „Інвестсервіскомпані”) та боржником; 
- 07.06.2016 угоду про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016, укладену між ТОВ „Техсаніт” та Товариством з обмеженою відповідальність „Мечта” (далі - ТОВ „Мечта”) та боржником; 
- 07.06.2016 угоду про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016, укладену між ТОВ „Техсаніт”, Приватним акціонерним товариством „Футбольний клуб „Чорноморець”” (далі – ПАТ ФК „Чорноморець”) та боржником; 
- 07.06.2016 угоду про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016 укладену між ТОВ „Техсаніт”, Товариством з обмеженою відповідальність „Фондова група „Форвард” (далі – ТОВ „Фондова група „Форвард”) та боржником.
ПАТ “Сбербанк” в своїй заяві послалось на те, що частки в статутному капіталі не були оплачені, а вимоги ТОВ “Інвестсервіскомпані”, ТОВ “Мечта”, ПАТ “ФК “Чорноморець”, ТОВ “Фондова група “Форвард” не є грошовими зобов`язаннями.
На переконання заявника, договір купівлі-продажу неможливо було замінити позикою та неможливо було укладати договори новації та позики, оскільки строк виконання зобов`язання не настав.
До того ж, на думку заявника, боржник придбав майно на завідомо невигідних умовах та до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов`язання, в результаті чого він став неплатоспроможним.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.12.2017 відмовлено ПАТ “Сбербанк” в прийнятті вищевказаної заяви, заяву з додатками повернуто заявнику.        
Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 22.02.2018 вищевказану ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.12.2017 у справі №916/1950/16 залишено без змін.
Однак, постановою Верховного Суду від 16.08.2018 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 22.02.2018 та ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.12.2017 у справі № 916/1950/16 щодо відмови ПАТ "Сбербанк" у прийнятті заяви про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016 та додаткової угоди до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 22.06.2016 скасовано, а справу №916/1950/16 у скасованій частині направлено на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.12.2018 по цій справі відмовлено ПАТ "Сбербанк" у прийнятті заяви про визнання недійсними договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016 та додаткової угоди до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 22.06.2016, укладених між ТОВ "Техсаніт" та ТОВ "Укрбудспецтех", та як наслідок визнання недійсними наступних договорів, укладених між сторонами, зокрема, 07.06.2016 угоди про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016, укладеної між ТОВ "Техсаніт" та ТОВ "Інвестсервіскомпані" та боржником; 07.06.2016 угоди про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016, укладених між ТОВ "Техсаніт" та ТОВ "Мечта" та боржником; 07.06.2016 угоди про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016, укладених між ТОВ "Техсаніт", ПАТ ФК "Чорноморець" та боржником; 07.06.2016 угоди про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016 між ТОВ "Техсаніт", ТОВ "Фондова група "Форвард" та боржником на загальну суму 71 782781,00 грн.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 у даній справі вищеназвану ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.12.2018 – скасовано, справу №916/1950/16 за заявою АТ "Сбербанк" направлено для подальшого розгляду до суду першої інстанції.
Дана постанова суду апеляційної інстанції залишена без змін постановою Верховного Суду від 05.06.2019 по цій справі. 
Під час нового розгляду справи, 07.07.2020 Акціонерне товариство  “Сбербанк” (наразі - Акціонерне товариство “МР Банк”) надало до суду першої інстанції заяву про збільшення позовних вимог до заяви про визнання недійсним договору (т.55, а.с. 188-195), в якій просило суд:
1) визнати недійсними договори купівлі - продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016 та додаткові угоди до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 22.06.2016 укладені з ТОВ “УКРБУДСПЕЦТЕХ”, та в тому числі договори про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016, в тому числі договори новації, які укладені в подальшому, а саме: 
- договір від 07.06.2016 укладений між ТОВ “Елекуст” та ТОВ “Фондова Група “Форвард” про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016, відповідно до умов якої ТОВ “Фондова Група “Форвард” набуває права вимоги виконання боржником грошових зобов`язань по договору в частині оплати  93  627  699,00 грн; 
- договір від 07.06.2016 укладений між ТОВ “Елекуст” та ТОВ “Інвестсервіскомпані” про часткову уступку права вимоги до договору купівлі- продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016, відповідно до умов якої ТОВ “Інвестсервіскомпані” набуває права вимоги виконання боржником грошових зобов`язань по договору в частині оплати  6  001 000 грн;
- договір від 08.06.2016 укладений між ТОВ “Елекуст” та боржником, а саме додаткова угода до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства, згідно з якою загальний розмір грошового зобов`язання складає 370  817  312 грн. Заявником зазначено, що боржник в строк до 20.07.2016 повинен перерахувати 185  408,66 грн на рахунок  ТОВ “Елекуст”;
- договір від 07.06.2016 укладений між ТОВ “Техсаніт” та ТОВ “Інвестсервискомпані” про часткову уступку права вимоги до договору купівлі- продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016, відповідно до умов якої ТОВ “Інвестсервіскомпані” набуває права вимоги виконання боржником грошових зобов`язань згідно з договором в частині оплати  38  022  750,00 грн;
- договір від 07.06.2016 укладений між ТОВ “Техсаніт” та ТОВ “Мечта” про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016, відповідно до умов якої ТОВ “Мечта” набуває права вимоги виконання боржником грошових зобов`язань по договору в частині оплати  10  104  000,00 грн;
- договір від 07.06.2016 укладений між ТОВ “Техсаніт” та ПАТ “Футбольний клуб “Чорноморець” про часткову уступку права вимоги до договору купівлі- продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016, відповідно до умов якої ПАТ “Футбольний клуб “Чорноморець” набуває права вимоги виконання боржником грошових зобов`язань по договору в частині оплати  9  054 500,00 грн;
- договір від 21.06.2016 укладений між ТОВ “Техсаніт” та ТОВ “Фондова група “Форвард” про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016, відповідно до умов якої ТОВ “Фондова група “Форвард” набуває права вимоги виконання боржником грошових зобов`язань по договору в частині оплати  14  601 531,00 грн;
- договір від 22.06.2016 укладений між ТОВ “Техсаніт” та боржником , а саме додаткова угода до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства, відповідно до умов якої боржник зобов`язується здійснити оплату ТОВ “Техсаніт” грошової суми в розмірі 28  216  148 грн у строк до 29.04.2016 та здійснити оплату у розмірі 10 відсотків від загальної суми грошового зобов`язання не пізніше 20.07.2016;
- договір від 07.06.2016 між ТОВ “Євро Центр” та ТОВ “Фондова група “Форвард” про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016, відповідно до умов якої ТОВ “Фондова група “Форвард” набуває права вимоги виконання боржником грошових зобов`язань по договору в частині оплати  36  395 051,00 грн;
- договір від 21.06.2016 укладений між ТОВ “Євро Центр” та ТОВ “Інвестсервискомпані” про часткову уступку права вимоги до договору купівлі- продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016, відповідно до умов якої ТОВ “Інвестсервискомпані” набуває права вимоги виконання боржником грошових зобов`язань по договору в частині оплати  14  604 531,00 грн;
- договір від 21.06.2016 укладений між ТОВ “Євро Центр” та ТОВ “Інвестсервискомпані” про часткову уступку права вимоги до договору купівлі- продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016, відповідно до умов якої ТОВ “Інвестсервискомпані” набуває права вимоги виконання боржником грошових зобов`язань по договору в частині оплати  98  000 000,00 грн;
- договір новації від 22.06.2016 укладений між ТОВ “Фондова група “Форвард” та ТОВ “Укрбудспецтех”, відповідно до якого боржник перед ТОВ “Фондова група “Форвард” несе грошові зобов`язання на загальну суму 14  601  531,00 грн на підставі частки  ТОВ “Техсаніт” та ТОВ “Євро Центр” (згідно договору не зрозуміло) у статутному капіталі боржника;
- договір новації від 08.06.2016 укладений між ТОВ “Фондова група “Форвард” та ТОВ “Укрбудспецтех”, відповідно до якого боржник перед ТОВ “Фондова група “Форвард” несе грошові зобов`язання на загальну суму 93  627 699,00 грн на підставі частки ТОВ “Елекуст” у статутному капіталі боржника;
- договір новації від 08.06.2016 укладений між ТОВ “Фондова група “Форвард” та ТОВ “Укрбудспецтех”, відповідно до якого боржник перед ТОВ “Фондова група “Форвард” несе грошові зобов`язання на загальну суму 36  395 051,00 грн на підставі частки ТОВ “Євро Центр” у статутному капіталі боржника;
- договір новації від 08.06.2016 укладений між ТОВ “Мечта” та ТОВ “Укрбудспецтех”, відповідно до якого боржник перед ТОВ “Мечта” несе грошові зобов`язання на загальну суму 10  104 00,00 грн на підставі частки ТОВ “Техсаніт” у статутному капіталі боржника;
- договір новації від 08.06.2016 укладений між ТОВ “Інвестсервискомпані” та ТОВ “Укрбудспецтех”, відповідно до якого боржник перед ТОВ “Інвестсервискомпані”  несе грошові зобов`язання на загальну суму 38  022 750,00 грн на підставі частки ТОВ “Техсаніт” у статутному капіталі боржника;
- договір новації від 08.06.2016 укладений між ТОВ  “Інвестсервискомпані” та ТОВ “Укрбудспецтех”, відповідно до якого боржник перед ТОВ “Інвестсервискомпані”  несе грошові зобов`язання на загальну суму 6  001 000,00 грн на підставі частки ТОВ “Елекуст” у статутному капіталі боржника;
- договір новації ід 08.06.2016 укладений між ТОВ  “Інвестсервискомпані” та ТОВ “Укрбудспецтех”, відповідно до якого боржник перед ТОВ “Інвестсервискомпані”  несе грошові зобов`язання на загальну суму 98 000 000,00 грн на підставі частки ТОВ “Євро Центр” у статутному капіталі боржника;
- договір новації від 22.06.2016 укладений між ТОВ  “Інвестсервискомпані” та ТОВ “Укрбудспецтех”, відповідно до якого боржник перед ТОВ “Інвестсервискомпані”  несе грошові зобов`язання на загальну суму 14  601 531,00 грн на підставі частки ТОВ “Євро Центр” у статутному капіталі боржника;
- договір новації від 08.06.2016 укладений між ПАТ “Футбольний клуб “Чорноморець” та ТОВ “Укрбудспецтех”, відповідно до якого боржник перед ПАТ “Футбольний клуб “Чорноморець” несе грошові зобов`язання на загальну суму 9  054 500,00 грн на підставі частки ТОВ “Техсаніт” у статутному капіталі боржника.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.01.2022, серед іншого, замінено Акціонерне товариство “Сбербанк” на правонаступника Акціонерне товариство “Міжнародний Резервний Банк” (далі – АТ “МР Банк”, заявник, апелянт).
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.12.2022, яка наразі є предметом апеляційного оскарження, відмовлено у задоволенні заяви АТ “МР Банк” про визнання недійсними договорів.
В мотивах оскаржуваної ухвали суд першої інстанції щодо посилань заявника на те, що ТОВ “Євро Центр”, ТОВ “Техсаніт”, ТОВ “Елекуст” могли вийти зі складу ТОВ “Укрбудспецтех” лише після затвердження звіту за 2016, зазначив, що заявник помилково ототожнює вихід учасника з товариства з купівлею-продажем частки у статутному капіталі. В даному випадку був продаж частки, а не вихід учасника, тому слід застосовувати ст. 53 Закону України “Про господарські товариства”. 
Щодо доводів АТ “Сбербанк” про те, що згідно з балансами підприємства, статутний капітал не оплачений в повному обсязі суд першої інстанції зазначив, що в матеріалах справи наявний фінансовий звіт боржника станом на 01.01.2016, в якому відсутні відомості щодо не оплаченого капіталу на початок звітного року та на кінець звітного періоду.
Пославшись на висновки наведені у постанові Одеського апеляційного господарського суду від 22.02.2018 по даній справі місцевий господарський суд відхилив твердження АТ “Міжнародний резервний банк”, що вимоги ТОВ “Інвестсервіскомпані”, ТОВ “Мечта”, ПАТ “ФК “Чорноморець”, ТОВ “Фондова група “Форвард” є вимогами, які не є грошовими зобов`язаннями, що оспорювані правочини не оплачено, оскільки є рішення суду, що набрало законної сили, в якому вже встановлено протилежний факт. 
За твердженням суду першої інстанції у даному випадку сторонами здійснено купівлю-продаж (тобто це є грошовим зобов`язанням), а не вихід з товариства, тобто в даному випадку діють цивільно-правові відносини. Також, судом зазначено, що питання грошових вимог кредиторів до боржника не є предметом розгляду в даній заяві.
Судом першої інстанції зазначено відзначено, що ТОВ “Техсаніт”, ТОВ “Євро Центр” безпосередньо не формували статутний капітал грошовими коштами шляхом їх перерахування на поточний банківський рахунок боржника через те, що увійшли до складу учасників товариства внаслідок проведення процедури реорганізації, що підтверджується наявними в матеріалах справи протоколами загальних зборів, договорами про приєднання, тощо. 
Судом першої інстанції також відхилено доводи заявника щодо неоплатності часток у статутному капіталі із посиланням на Акт податкової інспекції від 13.05.2013 за № 2794/22-4/32145683 у відповідності до якого заборгованість по внескам засновників до статутного капіталу боржника відсутня.
Щодо неможливості заміни договорів купівлі-продажу позикою, місцевий господарський суд пославшись на приписи чинного законодавства України зазначив, що договори новації відповідають передбаченим законодавством нормам.
З приводу посилання заявника на недійсність договорів новації та позики з посиланням на те, що строк виконання ще не настав, суд першої інстанції зазначив, що договорами купівлі-продажу частки в статутному капіталі було встановлено термін перерахування коштів 3 роки. Однак, сторонами укладено додаткові угоди в яких замінено строк виконання зобов`язання. Отже, враховуючи те, що додатковими угодами передбачено інший строк виконання зобов`язання, на момент укладання договорів новації та позики строк виконання настав.
Що стосується посилань заявника на те, що боржник придбав майно на завідомо невигідних умовах, що є підстави вважати, що балансова вартість суттєво відрізняється від справедливої (ринкової), суд першої інстанції за результатами дослідження наявної оцінки майна боржника дійшов висновку, що продаж частики у статутному капіталі за визначеною у договорах ціною є цілком обґрунтованою та релевантною ціною.
З приводу тверджень АТ “МР Банк”, що боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов`язання, в результаті чого він став неплатоспроможним, місцевий господарський суд зазначив, що такі твердження є хибним, оскільки розмір грошових вимог ТОВ “Мечта”, ТОВ ФГ “Форвард”, ТОВ “Інвестсервіскомпані”, ПАТ ФК “Чорноморець” загалом складає менше, аніж розмір вимог заявника, також борг перед банком виник задовго до укладення спірних угод.
Також, на переконання суду першої інстанції, враховуючи наявність у боржника майна, значної кредиторської заборгованості перед банком, а також те, що вказаними правочинами боржник набув частки в статутному капіталі, а не відчужував майно, твердження заявника, що боржник через оспорювані договори став неплатоспроможним судом є необґрунтованими.
Щодо угод про часткову уступку права вимоги, місцевий господарський суд зазначив, що в даних правочинах боржник ТОВ “Укрбудспецтех” не є стороною, а тому дані договори не підлягають розгляду в межах справи про банкрутство. 
Не погодившись із даними рішенням АТ “МР Банк” звернулось з апеляційною скаргою до Південно-західного апеляційного господарського суду в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.12.2022 у справі №916/1950/16 - скасувати, та прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги АТ “МР Банк”, визнати недійсними договори купівлі - продажу частки в статутному капіталі товариства від 29,04.2016 та додаткові угоди до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 22.06.2016 укладені з боржником, в тому числі договори про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства та договори новації, які укладені в подальшому.
Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є такою, що ухвалена з неправильним застосуванням норм матеріального права, та з неповним з`ясуванням всіх обставин справи, що полягає в наступному.
Так, з твердженням апелянта, вимоги TOB «Техсаніт», ТОВ «Елекуст» та ТОВ «Евро Центр» ґрунтуються на договорі купівлі - продажу частки в статутному капіталі товариства. Згодом, названі товариства уклали ряд угод про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства із іншими особами, які в свою чергу, договір купівлі-продажу перетворили в договори позики, що прямо суперечить вимогам ЦК України, так як договори купівлі-продажу не є за своєю природою різновидом договорів позики.
Відтак, на переконання апелянта, оскаржувані договори купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства, згідно з якими боржник взяв на себе зобов`язання зі сплати коштів є ні чим іншим, як штучним нарощування кредиторські заборгованості, тобто є фіктивним та має ознаки фраудаторного правочину.
Скаржник стверджує, що станом на дату укладення договорів купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства боржник вже протягом значного проміжку часу не виконував кредитні зобов`язання перед Банком та зазначало про відсутність можливості їх виконати, що в свою чергу свідчить про фінансову неможливість виконати і зобов`язання по оплаті вартості часток в статутному капіталі товариства. 
За твердженням апелянта, вивченням матеріалів судової справи та їх правовим аналізом встановлені факти, які свідчать про умисне доведення до банкрутства ТОВ «Укрбудспецтех» засновниками та керівниками окремих підприємств, тобто про вчинення вказаними особами дій, які призвели до стійкої фінансової неспроможності товариства та нарощування кредиторські заборгованості.
У даному випадку, як вважає скаржник, заборгованість, яка була підставою для порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «Укрбудспецтех» була створена штучно, шляхом укладення договорів між пов`язаними особами, сторони заздалегідь не мали наміру укладати дані угоди, що свідчить про фіктивність банкрутства, та договори мають ознаки фраудаторного правочину, з метою створення штучної кредиторської заборгованості. 
На переконання апелянта, договори купівлі-продажу частки у статутному капіталі укладені з порушення вимог чинного законодавства та укладені з метою збільшення кредиторської заборгованості.
Укладення договорів новації в супереч положень ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом» та ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, на думку апелянта, впливає на показники формування ліквідаційної маси та збільшення кредиторської заборгованості і тим самим негативно позначається на правах дійсних конкурсних кредиторів.
Наголошує скаржник й на тому, що заборгованість за оспорюваними договорами купівлі-продажу не виникла та строк виконання зобов`язання за даними договорами не настав, крім того строк виконання зобов`язань за даними договорами значно більший ніж строк встановлений в договорах новації.
Також, за твердженням скаржника, в порушення вимог чинного законодавства сторонами оспорюваних договорів не надано жодних доказів сплати їх ціни. 
Щодо фіктивності оскаржуваних договорів, скаржник зазначає, що вони мають ознаки фраудаторного правочину, оскільки:
- станом на дату укладення та виконання оскаржуваних договорів, боржник мав значні кредиторські зобов`язання перед кредиторами;
- станом на дати укладення та виконання оскаржуваних договорів, Боржник не мав можливості виконати свої зобов`язання перед Банком, про що свідчать численні судові процеси ініційовані щодо боржника;
- як станом на дату укладення та виконання оскаржуваного договору, так і станом на сьогодні кредитні зобов`язання боржника перед Банком не виконанні;
- наявність непогашеної заборгованості перед третіми особи, в тому числі і перед Банком свідчить про недоцільність здійснення господарської операції по купівлі продажу частки статутного капіталу товариства;
- наявність непогашеної заборгованості перед третіми особи, свідчить про відсутність можливості виконати власні зобов`язання за оспорюваним правочином;
- за оскаржуваними договорами було відступлене право вимоги, тоді як вартість за договорами склала 377 581 992 грн, та в матеріалах справи відсутні докази оплати вартості за договорами купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.03.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №916/1950/16 за апеляційною скаргою АТ “МР Банк” на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.12.2022 та призначено справу до розгляду на 19.04.2023.
Судом апеляційної інстанції отримано відзив на апеляційну скаргу від ТОВ «Мечта» в якому останнє просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін. 
В обґрунтування своїх заперечень ТОВ «Мечта» зазначає, що заявник є забезпеченим кредитором боржника, якому відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом” не надано право звернення до суду із заявою про визнання правочинів (договорів) боржника недійсними. Розпорядник майна або будь-який з конкурсних кредиторів боржника не надавав суду у межах справи про банкрутство заяви про визнання правочинів (договорів) боржника недійсними.
ТОВ «Мечта» вважає, що суд першої інстанції на підставі наявних у матеріалах справи доказів вірно встановив відсутність підстав для задоволення вимог заявлених АТ “МР Банк”, оскільки такі вимоги не ґрунтуються на приписах чинного законодавства та суперечать дійсним обставинам справи. 
Також судом апеляційної інстанції отримано відзив на апеляційну скаргу від Національного Банку України (далі - НБУ) в якому останній просить задовольнити скаргу АТ “МР Банк”, скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.12.2022 у справі № 916/1950/16 та прийняти нове судове рішення про задоволення заяви АТ “МР Банк”, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, про визнання правочинів недійсними.
Так, НБУ вважає, що оспорювані правочини мають ознаки фраудаторності, як такі, що вчинені на шкоду кредиторам, оскільки укладені боржником та пов`язаними з ним особами не мають очевидної економічної мети (ні для боржника, який набув тільки боргові зобов`язання, ні для кредиторів, які набули право вимоги товариства яке, на дату укладення відповідних договорів вже було неспроможне виконати свої боргові зобов`язання перед контрагентами).
Однак, на думку НБУ суд першої інстанції не дослідив у повній мірі аргументи та надані АТ “МР Банк” докази на підтвердження своїх вимог, у зв`язки з чим передчасно відмовив у задоволені заяви АТ “МР Банк” про визнання відповідних правочинів недійсними.
У судовому засіданні Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.04.2023 у справі №916/1950/16 оголошено перерву до 22.05.2023.
У судовому засіданні Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.05.2023 у справі №916/1950/16 оголошено перерву до 19.06.2023, зокрема через те, що представник апелянта, який мав би приймати участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції не вийшов на зв`язок.
У зв`язку із оголошенням у м. Одесі повітряної тривоги, що зумовлює необхідність перебування співробітників та відвідувачів суду у сховищі, судове засідання призначене на 19.06.2023 не відбулось. 
Ухвалою суду від 21.06.2023 повідомлено учасників справи про те, що наступне судове засідання по справі відбудеться 26.07.2023.
У судовому засіданні Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.07.2023 у справі №916/1950/16 оголошено перерву до 13.09.2023.
Розпорядженням В.о. керівника апарату суду від 02.08.2023 призначено повторний автоматизований розподіл справи №916/1950/16 у зв`язку з перебування судді Ярош А.І. у відпустці. 
У відповідності до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи від 02.08.2023 справа №916/1950/16 розподілена на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Принцевської Н.М., Таран С.В.
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 03.08.2023 прийнято справу №916/1950/16 за апеляційною скаргою АТ “МР Банк” на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.12.2022 до розгляду колегією суддів у складі: головуючого судді – Аленіна О.Ю., суддів – Принцевської Н.М., Таран С.В.
У судовому засіданні Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 у справі №916/1950/16 оголошено перерву до 26.10.2023.
Розпорядженням В.о. керівника апарату суду від 25.10.2023 призначено повторний автоматизований розподіл справи №916/1950/16 у зв`язку з перебування судді Таран С.В. у відпустці. 
У відповідності до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи від 25.10.2023 справа №916/1950/16 розподілена на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Принцевської Н.М., Ярош А.І.
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 25.10.2023 прийнято справу №916/1950/16 за апеляційною скаргою АТ “МР Банк” на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.12.2022 до розгляду колегією суддів у складі: головуючого судді – Аленіна О.Ю., суддів – Принцевської Н.М., Ярош А.І.
26.10.2023 судом було отримано клопотання від представника ТОВ "МЕЧТА", ТОВ "НОВА-ХВИЛЯ", ТОВ "Агробізнесгруп", ТОВ "ТБА "Нові технології" адвоката Кобелєва О.О. про відкладення розгляду справи у зв`язку із терміновим відрядженням до м. Ананьїв, яке пов`язане з наданням адвокатом правової допомоги в межах відповідного договору ТОВ «Чорноморська-Транспортна-Компанія» для укладання договору станційного обслуговування на автостанції «Ананьїв», а також у зв?язку з перешкоджанням виїзду автотранспортного засобу ТОВ «Чорноморська-Транспортна-Компанія» з автостанції «Ананьїв» з боку правоохоронних органів та органів місцевого самоврядування.
Ухвалою суду від 26.10.2023 клопотання ТОВ "МЕЧТА", ТОВ "НОВА-ХВИЛЯ", ТОВ "Агробізнесгруп", ТОВ "ТБА "Нові технології" про відкладення розгляду справи задоволено, відкладено розгляд справи №916/1950/16 за апеляційною скаргою АТ “МР Банк” на ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.12.2022 на 23.11.2023.
У зв`язку з неможливістю здійснення фіксації судового процесу у режимі відеоконференції через відсутність доступу до мережі Інтернет, судове засідання по справі №916/1950/16 призначене на 23.11.2023 не відбулось.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.11.2023 повідомлено учасників справи про те, що наступне судове засідання по справі №916/1950/16 відбудеться 13.12.2023.
Під час судового засідання від 13.12.2023 представники АТ “МР Банк” та НБУ підтримали вимоги за апеляційною скаргою на наполягали на її задоволенні. 
Представник ТОВ "МЕЧТА", ТОВ "НОВА-ХВИЛЯ", ТОВ "Агробізнесгруп", ТОВ "ТБА "Нові технології" надав пояснення у відповідності до яких не погоджується із доводами апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.
Інші представники учасників справи у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. 
З урахуванням того, що явка представників учасників справи судом не визнавалась обов`язковою, колегія суддів вирішила за можливе розглянути справу за їх відсутності. 
Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови. 
Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як вбачається з наявних матеріалів справи, 29.04.2016 між ТОВ “Елекуст” та ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП», яке в подальшому було перейменовано на ТОВ “УКРБУДСПЕЦТЕХ” укладений договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства, відповідно до умов якого ТОВ “Елекуст”, яке було учасником ТОВ “УКРБУДСПЕЦТЕХ” і якому належало 23,3526% статутного капіталу, продало, а Боржник купив вказану частку, ціна якої становить 99 999 516,32 грн (т.11, а.с. 28-30).
За цим договором продавець передає у власність (продає) частку в Статутному капіталі ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП», яке в подальшому було перейменовано на ТОВ “УКРБУДСПЕЦТЕХ”, у розмірі 23,3526%, а покупець приймає у власність (купує) зазначену частку в Статутному капіталі товариства та зобов`язується сплатити її ціну на умовах передбачених цим договором (п. 2.1. договору).
Ціна предмету договору становить 99 999 516,32 грн покупець зобов`язується здійснити оплату за придбану частку протягом 3 (трьох) років з моменту укладення цього договору у безготівковому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця або іншим шляхом, не забороненим законодавством України (п.п. 3.1., 3.2. договору).
07.06.2016 між ТОВ “Елекуст” та ТОВ “Фондова Група “Форвард” укладена угода про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016, відповідно до умов якої ТОВ „Фондова Група „Форвард” набуває право вимоги виконання боржником грошових зобов`язань по договору в частині оплати 93 627 699,00 грн (т.11, а.с. 34-35).
Також, 07.06.2016 між ТОВ “Елекуст” та ТОВ “Інвестсервіскомпані” укладена угода про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016, відповідно до умов якої ТОВ “Інвестсервіскомпані” набуває право вимоги виконання боржником грошових зобов`язань по договору в частині оплати 6 001 000 грн (т.11, а.с. 32-33).
В подальшому, 08.06.2016 між ТОВ “Елекуст” та ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП», яке в подальшому було перейменовано на ТОВ “УКРБУДСПЕЦТЕХ”, укладена додаткова угода до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства (т. 11, а.с. 31).
В даній додатковій угоді сторони визначили, що враховуючи укладені 07 червня 2016 продавцем, за участю покупця, із третіми особами угоди про часткову поступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016, а саме: 
- з Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТСЕРВІСКОМПАНІ» на суму вимоги 6 001 000 грн; 
- із Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОНДОВА ГРУПА «ФОРВАРД» на суму вимоги 93 627 699 грн; 
станом на дату укладання даної додаткової угоди до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016 загальний розмір грошового зобов`язання покупця перед продавцем складає 370 817,32 грн.
У зв`язку із зменшенням суми грошового зобов`язання покупця перед продавцем у сторону зменшення, сторони встановили наступний порядок виконання покупцем такого грошового зобов`язання за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016. Так, покупець зобов`язується здійснити оплату продавцю грошової суми у розмірі 370 817,32 грн у строк не пізніше 29.04.2019 р., але при цьому: А) грошова у розмірі 50 відсотків від загальної суми грошового зобов`язання покупця або 185 408,66 грн підлягає сплаті не пізніше 20 липня 2016 року; Б) грошова суми у розмірі 50 відсотків від загальної суми грошового зобов`язання покупця або 185 408,66 грн підлягає сплаті не пізніше 29 квітня 2019 року.
Також, 29.04.2016 між ТОВ “Техсаніт” та ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП», яке в подальшому було перейменовано на ТОВ “УКРБУДСПЕЦТЕХ”, укладений договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства, відповідно до умов якого ТОВ “Техсаніт” продало, а ТОВ “УКРБУДСПЕЦТЕХ” купило вказану частку, ціна якої становить 99 998 929 грн (т. 8, а.с. 162-164).
За цим договором продавець передає у власність (продає) частку в Статутному капіталі ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП» у розмірі 23,3524 % відсотків, а покупець приймає у власність (купує) зазначену частку в Статутному капіталі товариства та зобов`язується сплатити її ціну на умовах передбачених цим договором (п. 2.1. договору).
Ціна предмету договору становить 99 998 929 грн, що дорівнює номінальній вартості частки продавця у Статутному капіталі ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП». Покупець зобов`язується здійснити оплату за придбану частку протягом 3 (трьох) років з моменту укладання даного договору у безготівковому порядку, шляхом перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок продавця або іншим шляхом, не забороненим чинним законодавством України (п.п. 3.1., 3.2. договору).
07.06.2016 між ТОВ “Техсаніт” та ТОВ “Інвестсервискомпані” укладена угода про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016, відповідно до умов якої ТОВ “Інвестсервискомпані” набуває вимоги виконання боржником грошових зобов`язань згідно договору в частині оплати 38 022 750,00 грн (т. 8, а.с. 167-168).
07.06.2016 між ТОВ “Техсаніт” та ТОВ “Мечта” укладена угода про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016, відповідно до умов якої ТОВ “Мечта” набуває право вимоги виконання боржником грошових зобов`язань згідно договору в частині оплати 10 104 000,00 грн (т. 8, а.с. 169-170).
07.06.2016 між ТОВ “Техсаніт” та ПАТ “Футбольний клуб “Чорноморець” укладена угода про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016, відповідно до умов якої ПАТ “Футбольний клуб “Чорноморець” набуває право вимоги виконання боржником грошових зобов`язань згідно договору в частині оплати 9 054 500, 00 грн (т. 8, а.с. 171-172).
21.06.2016 між ТОВ “Техсаніт” та ТОВ “Фондова група “Форвард” укладена угода про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016, відповідно до умов якої ТОВ „Фондова група „Форвард” набуває право вимоги виконання боржником грошових зобов`язань згідно договору в частині оплати 14 601 531, 00 грн (т. 8, а.с. 173-174).
22.06.2016 між ТОВ “Техсаніт” та ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП», яке в подальшому було перейменовано на ТОВ “УКРБУДСПЕЦТЕХ”, укладена додаткова угода до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства (т. 8, а.с. 165-166).
Даною угодою сторони визначити, що враховуючи укладені продавцем, за участю покупця, із третіми особами угоди про часткову поступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016, а саме: 
- 07.06.2016 з ТОВ «ІНВЕСТСЕРВІСКОМПАНІ» на суму вимоги 38 022 750 грн;
- 07.06.2016 з ТОВ «МЕЧТА» на суму вимоги 10 104 000 грн;
- 07.06.2016 з ПрАТ «Футбольний клуб «Чорноморець» на суму вимоги 9 054 500 грн; 
- 21.06.2016 з ТОВ «ФОНДОВА ГРУПА «ФОРВАРД» на суму вимоги 14 601 531,00 грн; 
станом на дату укладання даної додаткової угоди до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016 загальний розмір грошового зобов`язання покупця перед продавцем складає 28 216 148 грн.
У зв`язку із зменшенням суми грошового зобов`язання покупця перед продавцем у сторону зменшення, сторони встановили наступний порядок виконання покупцем такого грошового зобов`язання за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016.
Так, Покупець зобов`язується здійснити оплату продавцю грошової суми у розмірі 28 216 148 грн у строк не пізніше 29.04.2019, але при цьому: 
А) грошова у розмірі 10 (десяти) відсотків від загальної суми грошового зобов`язання покупця або 2 821 614,80 грн підлягає сплаті не пізніше 20 липня 2016 року; 
Б) грошова суми у розмірі 90 відсотків від загальної суми грошового зобов`язання покупця або 25 394 533,20 грн підлягає сплаті не пізніше 29 квітня 2019 року.
До того ж, 29.04.2016 між ТОВ “Євро Центр” та ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП», яке в подальшому було перейменовано на ТОВ “УКРБУДСПЕЦТЕХ”, укладений договір купівлі- продажу частки в статутному капіталі товариства, відповідно до умов якого ТОВ “Євро Центр” продало, а ТОВ “УКРБУДСПЕЦТЕХ” купило вказану частку, ціна якої становить 148 996 582,00 грн (т.8, а.с. 53-55).
За цим договором продавець передає у власність (продає) частку в Статутному капіталі ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП» у розмірі 34,7947 % відсотків, а покупець приймає у власність (купує) зазначену частку в Статутному капіталі товариства та зобов`язується сплатити її ціну на умовах передбачених цим договором (п. 2.1. договору).
Пунктами 3.1., 3.2. договору визначено, що ціна предмету договору становить 148 996 582 грн, що дорівнює номінальній вартості частки продавця у Статутному капіталі ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП». Покупець зобов`язується здійснити оплату за придбану частку протягом 3 (трьох) років з моменту укладання даного договору у безготівковому порядку, шляхом перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок продавця або іншим шляхом, не забороненим чинним законодавством України.
07.06.2016 між ТОВ “Євро Центр” та ТОВ “Фондова група “Форвард” укладена угода про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016, відповідно до умов якої ТОВ “Фондова група “Форвард” набуває право вимоги виконання боржником грошових зобов`язань згідно договору в частині оплати 36 395 051,00 грн (т.8, а.с. 56-57).
21.06.2016 між ТОВ “Євро Центр” та ТОВ “Інвестсервискомпані” укладена угода про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016, відповідно до умов якої ТОВ “Інвестсервискомпані” набуває право вимоги виконання боржником грошових зобов`язань згідно договору в частині оплати 14 604 531,00 грн (т.7, а.с. 183-184).
21.06.2016 між ТОВ “Євро Центр” та ТОВ “Інвестсервискомпані” укладена угода про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 29.04.2016, відповідно до умов якої ТОВ “Інвестсервискомпані” набуває право вимоги виконання боржником грошових зобов`язань згідно договору в частині оплати 98 000 000,00 грн (т.7, а.с. 194-195).
Також, сторонами було укладено ряд договорів новації, а саме. 
08.06.2016 між ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП» (сторона-1) та TOB “ФОНДОВА ГРУПА “ФОРВАРД” (сторона-2) укладено договір новації (т.8, а.с. 47-48) в якому вказано, що 07.06.2016 сторонами за участю ТОВ “Елекуст” було укладено договір про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в уставному капіталі від 29.04.2016 у відповідності до якого сторона-2 придбала у ТОВ “Елекуст” права вимоги виконання стороною-1 грошових зобов`язань по вказаному договору купівлі-продажу в частині 93  627  699 грн. Таким чином, сторона-1 несе перед стороною-2 грошові зобов`язання на загальну суму 93  627  699 грн, яке підлягає виконанню стороною-1 в мажах трирічного строку, який обліковується з моменту укладення договору купівлі-продажу від 29.04.2016. 
У розділі 2 названого договору визначено, що враховуючи характер вищевказаного грошового зобов`язання сторони-1 перед стороною-2, керуючись ч.2 ст. 604 ЦК України сторони прийняли рішення замінити зобов`язання з оплати частини долі в статутному капіталі товариства згідно з угодою про часткове відступлення права вимоги до договору купівлі-продажу частки у статному капіталі товариства від 29.04.2016 на зобов`язання позики (тимчасовою безоплатною зворотною фінансовою допомогою) на умовах окремо укладеного між сторонами договору. 
Сторони прийняли рішення укласти новий договір позики. На підставі нового договору позики до сторони-1 переходять права позичальника, а до сторони-2 переходять зобов`язання позикодавця, а обсязі та на умовах, обумовлених в такому договорі позики. 
Сторони погодили наступні істотні умови нового договору позики: 1) сума позики - 93  627  699 грн, 2) строк позики: загальний строк повернення позики – 29.04.2019, при цьому повернення позики здійснюється протягом вказаного строку частинами (траншами) та в строки: 5 відсотків від загальної суми позики підлягає поверненню не пізніше 20.07.2016; залишок 95 відсотків від загальної суми позики підлягає поверненню не пізніше 29.04.2019; 3) повернення позики відбувається шляхом переказу грошових коштів на поточний банківський рахунок позикодавця, або в інший спосіб, який не суперечить діючому законодавству України, та взаємно прийнятним сторонами в якості способу виконання грошового зобов`язання (наприклад, але не виключно, шляхом заліку зустрічних однорідних вимог).
08.06.2016 ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП» (позичальник) та TOB “ФОНДОВА ГРУПА “ФОРВАРД” (позикодавець) було укладено договір позики на суму 93  627  699 грн (т.8, а.с. 49-50).
Також, 08.06.2016 між ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП» (сторона-1) та TOB “ФОНДОВА ГРУПА “ФОРВАРД” (сторона-2) укладено договір новації (т.8, а.с. 58-59) в якому вказано, що 07.06.2016 сторонами за участю ТОВ “ЄВРО ЦЕНТР” було укладено договір про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в уставному капіталі від 29.04.2016 у відповідності до якого сторона-2 придбала у ТОВ “ЄВРО ЦЕНТР” права вимоги виконання стороною-1 грошових зобов`язань по вказаному договору купівлі-продажу в частині 36  395 051 грн. Таким чином, сторона-1 несе перед стороною-2 грошові зобов`язання на загальну суму  36  395  051 грн, яке підлягає виконанню стороною-1 в мажах трирічного строку, який обліковується з моменту укладення договору купівлі-продажу від 29.04.2016. 
У розділі 2 названого договору визначено, що враховуючи характер вищевказаного грошового зобов`язання сторони-1 перед стороною-2, керуючись ч.2 ст. 604 ЦК України сторони прийняли рішення замінити зобов`язання з оплати частини долі в статутному капіталі товариства згідно з угодою про часткове відступлення права вимоги до договору купівлі-продажу частки у статному капіталі товариства від 29.04.2016 на зобов`язання позики (тимчасовою безоплатною зворотною фінансовою допомогою) на умовах окремо укладеного між сторонами договору. 
Сторони прийняли рішення укласти новий договір позики. На підставі нового договору позики до сторони-1 переходять права позичальника, а до сторони-2 переходять зобов`язання позикодавця, а обсязі та на умовах, обумовлених в такому договорі позики. 
Також сторони погодили наступні істотні умови нового договору позики: 1) сума позики - 36  395  051 грн, 2) строк позики: загальний строк повернення позики – 29.04.2019, при цьому повернення позики здійснюється протягом вказаного строку частинами (траншами) та в строки: 5 відсотків від загальної суми позики підлягає поверненню не пізніше 20.07.2016; залишок 95 відсотків від загальної суми позики підлягає поверненню не пізніше 29.04.2019; 3) повернення позики відбувається шляхом переказу грошових коштів на поточний банківський рахунок позикодавця, або в інший спосіб, який не суперечить діючому законодавству України, та взаємно прийнятним сторонами в якості способу виконання грошового зобов`язання (наприклад, але не виключно, шляхом заліку зустрічних однорідних вимог).
08.06.2016 ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП» (позичальник) та TOB “ФОНДОВА ГРУПА “ФОРВАРД” (позикодавець) було укладено договір позики на суму 36  395  051 грн (т.8, а.с. 60-61).
Крім того, 08.06.2016 між ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП» (сторона-1) та TOB “МЕЧТА” (сторона-2) укладено договір новації (т.9, а.с. 32-33) в якому вказано, що 07.06.2016 сторонами за участю ТОВ “ТЕХСАНІТ” було укладено договір про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в уставному капіталі від 29.04.2016 у відповідності до якого сторона-2 придбала у ТОВ “ТЕХСАНІТ” права вимоги виконання стороною-1 грошових зобов`язань по вказаному договору купівлі-продажу в частині 10  104 000 грн. Таким чином, сторона-1 несе перед стороною-2 грошові зобов`язання на загальну суму  10  104  000 грн, яке підлягає виконанню стороною-1 в мажах трирічного строку, який обліковується з моменту укладення договору купівлі-продажу від 29.04.2016. 
У розділі 2 названого договору визначено, що враховуючи характер вищевказаного грошового зобов`язання сторони-1 перед стороною-2, керуючись ч.2 ст. 604 ЦК України сторони прийняли рішення замінити зобов`язання з оплати частини долі в статутному капіталі товариства згідно з угодою про часткове відступлення права вимоги до договору купівлі-продажу частки у статному капіталі товариства від 29.04.2016 на зобов`язання позики (тимчасовою безоплатною зворотною фінансовою допомогою) на умовах окремо укладеного між сторонами договору. 
Сторони прийняли рішення укласти новий договір позики. На підставі нового договору позики до сторони-1 переходять права позичальника, а до сторони-2 переходять зобов`язання позикодавця, а обсязі та на умовах, обумовлених в такому договорі позики. 
Сторони погодили наступні істотні умови нового договору позики: 1) сума позики - 10  104  000 грн, 2) строк позики: загальний строк повернення позики – 29.04.2019, при цьому повернення позики здійснюється протягом вказаного строку частинами (траншами) та в строки: 5 відсотків від загальної суми позики підлягає поверненню не пізніше 20.07.2016; залишок 95 відсотків від загальної суми позики підлягає поверненню не пізніше 29.04.2019; 3) повернення позики відбувається шляхом переказу грошових коштів на поточний банківський рахунок позикодавця, або в інший спосіб, який не суперечить діючому законодавству України, та взаємно прийнятним сторонами в якості способу виконання грошового зобов`язання (наприклад, але не виключно, шляхом заліку зустрічних однорідних вимог).
08.06.2016 ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП» (позичальник) та TOB “МЕЧТА” (позикодавець) було укладено договір позики на суму 10  104  000 грн (т.9, а.с. 34-35).
До того ж, 08.06.2016 між ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП» (сторона-1) та ТОВ “Інвестсервискомпані” (сторона-2) укладено договір новації (т.7, а.с. 163-164) в якому вказано, що 07.06.2016 сторонами за участю ТОВ “ТЕХСАНІТ” було укладено договір про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в уставному капіталі від 29.04.2016 у відповідності до якого сторона-2 придбала у ТОВ “ТЕХСАНІТ” права вимоги виконання стороною-1 грошових зобов`язань по вказаному договору купівлі-продажу в частині 38  022 750 грн. Таким чином, сторона-1 несе перед стороною-2 грошові зобов`язання на загальну суму  38  022  750 грн, яке підлягає виконанню стороною-1 в мажах трирічного строку, який обліковується з моменту укладення договору купівлі-продажу від 29.04.2016. 
У розділі 2 названого договору визначено, що враховуючи характер вищевказаного грошового зобов`язання сторони-1 перед стороною-2, керуючись ч.2 ст. 604 ЦК України сторони прийняли рішення замінити зобов`язання з оплати частини долі в статутному капіталі товариства згідно з угодою про часткове відступлення права вимоги до договору купівлі-продажу частки у статному капіталі товариства від 29.04.2016 на зобов`язання позики (тимчасовою безоплатною зворотною фінансовою допомогою) на умовах окремо укладеного між сторонами договору. 
Сторони прийняли рішення укласти новий договір позики. На підставі нового договору позики до сторони-1 переходять права позичальника, а до сторони-2 переходять зобов`язання позикодавця, а обсязі та на умовах, обумовлених в такому договорі позики. 
Сторони погодили наступні істотні умови нового договору позики: 1) сума позики - 38  022  750 грн, 2) строк позики: загальний строк повернення позики – 29.04.2019, при цьому повернення позики здійснюється протягом вказаного строку частинами (траншами) та в строки: 5 відсотків від загальної суми позики підлягає поверненню не пізніше 20.07.2016; залишок 95 відсотків від загальної суми позики підлягає поверненню не пізніше 29.04.2019; 3) повернення позики відбувається шляхом переказу грошових коштів на поточний банківський рахунок позикодавця, або в інший спосіб, який не суперечить діючому законодавству України, та взаємно прийнятним сторонами в якості способу виконання грошового зобов`язання (наприклад, але не виключно, шляхом заліку зустрічних однорідних вимог).
08.06.2016 ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП» (позичальник) та ТОВ “Інвестсервискомпані” (позикодавець) було укладено договір позики на суму 38  022  750 грн (т.7, а.с. 165-166).
Також, 08.06.2016 між ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП» (сторона-1) та ТОВ “Інвестсервискомпані” (сторона-2) укладено договір новації (т.7, а.с. 174-175) в якому вказано, що 07.06.2016 сторонами за участю ТОВ “Елекуст” було укладено договір про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в уставному капіталі від 29.04.2016 у відповідності до якого сторона-2 придбала у ТОВ “Елекуст” права вимоги виконання стороною-1 грошових зобов`язань по вказаному договору купівлі-продажу в частині 6  001 000 грн. Таким чином, сторона-1 несе перед стороною-2 грошові зобов`язання на загальну суму 6  001  000 грн, яке підлягає виконанню стороною-1 в мажах трирічного строку, який обліковується з моменту укладення договору купівлі-продажу від 29.04.2016. 
У розділі 2 названого договору визначено, що враховуючи характер вищевказаного грошового зобов`язання сторони-1 перед стороною-2, керуючись ч.2 ст. 604 ЦК України сторони прийняли рішення замінити зобов`язання з оплати частини долі в статутному капіталі товариства згідно з угодою про часткове відступлення права вимоги до договору купівлі-продажу частки у статному капіталі товариства від 29.04.2016 на зобов`язання позики (тимчасовою безоплатною зворотною фінансовою допомогою) на умовах окремо укладеного між сторонами договору. 
Сторони прийняли рішення укласти новий договір позики. На підставі нового договору позики до сторони-1 переходять права позичальника, а до сторони-2 переходять зобов`язання позикодавця, а обсязі та на умовах, обумовлених в такому договорі позики. 
Сторони погодили наступні істотні умови нового договору позики: 1) сума позики - 6  001  000 грн, 2) строк позики: загальний строк повернення позики – 29.04.2019, при цьому повернення позики здійснюється протягом вказаного строку частинами (траншами) та в строки: 5 відсотків від загальної суми позики підлягає поверненню не пізніше 20.07.2016; залишок 95 відсотків від загальної суми позики підлягає поверненню не пізніше 29.04.2019; 3) повернення позики відбувається шляхом переказу грошових коштів на поточний банківський рахунок позикодавця, або в інший спосіб, який не суперечить діючому законодавству України, та взаємно прийнятним сторонами в якості способу виконання грошового зобов`язання (наприклад, але не виключно, шляхом заліку зустрічних однорідних вимог).
08.06.2016 ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП» (позичальник) та ТОВ “Інвестсервискомпані” (позикодавець) було укладено договір позики на суму 6  001  000 грн (т.7, а.с. 176-177).
08.06.2016 між ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП» (сторона-1) та ТОВ “Інвестсервискомпані” (сторона-2) укладено договір новації (т.7, а.с. 196-197) в якому вказано, що 07.06.2016 сторонами за участю ТОВ “ЄВРО ЦЕНТР” було укладено договір про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в уставному капіталі від 29.04.2016 у відповідності до якого сторона-2 придбала у ТОВ “ЄВРО ЦЕНТР” права вимоги виконання стороною-1 грошових зобов`язань по вказаному договору купівлі-продажу в частині 98  000 000 грн. Таким чином, сторона-1 несе перед стороною-2 грошові зобов`язання на загальну суму 98  000  000 грн, яке підлягає виконанню стороною-1 в мажах трирічного строку, який обліковується з моменту укладення договору купівлі-продажу від 29.04.2016. 
У розділі 2 названого договору визначено, що враховуючи характер вищевказаного грошового зобов`язання сторони-1 перед стороною-2, керуючись ч.2 ст. 604 ЦК України сторони прийняли рішення замінити зобов`язання з оплати частини долі в статутному капіталі товариства згідно з угодою про часткове відступлення права вимоги до договору купівлі-продажу частки у статному капіталі товариства від 29.04.2016 на зобов`язання позики (тимчасовою безоплатною зворотною фінансовою допомогою) на умовах окремо укладеного між сторонами договору. 
Сторони прийняли рішення укласти новий договір позики. На підставі нового договору позики до сторони-1 переходять права позичальника, а до сторони-2 переходять зобов`язання позикодавця, а обсязі та на умовах, обумовлених в такому договорі позики. 
Сторони погодили наступні істотні умови нового договору позики: 1) сума позики - 98  000  000 грн, 2) строк позики: загальний строк повернення позики – 29.04.2019, при цьому повернення позики здійснюється протягом вказаного строку частинами (траншами) та в строки: 5 відсотків від загальної суми позики підлягає поверненню не пізніше 20.07.2016; залишок 95 відсотків від загальної суми позики підлягає поверненню не пізніше 29.04.2019; 3) повернення позики відбувається шляхом переказу грошових коштів на поточний банківський рахунок позикодавця, або в інший спосіб, який не суперечить діючому законодавству України, та взаємно прийнятним сторонами в якості способу виконання грошового зобов`язання (наприклад, але не виключно, шляхом заліку зустрічних однорідних вимог).
08.06.2016 ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП» (позичальник) та ТОВ “Інвестсервискомпані” (позикодавець) було укладено договір позики на суму 98  000  000 грн (т.7, а.с. 198-199).
08.06.2016 між ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП» (сторона-1) та ПАТ ФК „Чорноморець” (сторона-2) укладено договір новації (т.7, а.с. 118-119) в якому вказано, що 07.06.2016 сторонами за участю ТОВ “ТЕХСАНІТ” було укладено договір про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в уставному капіталі від 29.04.2016 у відповідності до якого сторона-2 придбала у ТОВ “ТЕХСАНІТ” права вимоги виконання стороною-1 грошових зобов`язань по вказаному договору купівлі-продажу в частині 9  054 500 грн. Таким чином, сторона-1 несе перед стороною-2 грошові зобов`язання на загальну суму 9  054  500 грн, яке підлягає виконанню стороною-1 в мажах трирічного строку, який обліковується з моменту укладення договору купівлі-продажу від 29.04.2016. 
У розділі 2 названого договору визначено, що враховуючи характер вищевказаного грошового зобов`язання сторони-1 перед стороною-2, керуючись ч.2 ст. 604 ЦК України сторони прийняли рішення замінити зобов`язання з оплати частини долі в статутному капіталі товариства згідно з угодою про часткове відступлення права вимоги до договору купівлі-продажу частки у статному капіталі товариства від 29.04.2016 на зобов`язання позики (тимчасовою безоплатною зворотною фінансовою допомогою) на умовах окремо укладеного між сторонами договору. 
Сторони прийняли рішення укласти новий договір позики. На підставі нового договору позики до сторони-1 переходять права позичальника, а до сторони-2 переходять зобов`язання позикодавця, а обсязі та на умовах, обумовлених в такому договорі позики. 
Сторони погодили наступні істотні умови нового договору позики: 1) сума позики - 9  054  500 грн, 2) строк позики: загальний строк повернення позики – 29.04.2019, при цьому повернення позики здійснюється протягом вказаного строку частинами (траншами) та в строки: 5 відсотків від загальної суми позики підлягає поверненню не пізніше 20.07.2016; залишок 95 відсотків від загальної суми позики підлягає поверненню не пізніше 29.04.2019; 3) повернення позики відбувається шляхом переказу грошових коштів на поточний банківський рахунок позикодавця, або в інший спосіб, який не суперечить діючому законодавству України, та взаємно прийнятним сторонами в якості способу виконання грошового зобов`язання (наприклад, але не виключно, шляхом заліку зустрічних однорідних вимог).
08.06.2016 ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП» (позичальник) та ПАТ ФК „Чорноморець” (позикодавець) було укладено договір позики на суму 9  054  500 грн (т.7, а.с. 120-121).
22.06.2016 між ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП» (сторона-1) та ТОВ “Інвестсервискомпані” (сторона-2) укладено договір новації (т.7, а.с. 185-186) в якому вказано, що 21.06.2016 сторонами за участю ТОВ “ЄВРО ЦЕНТР” було укладено договір про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в уставному капіталі від 29.04.2016 у відповідності до якого сторона-2 придбала у ТОВ “ЄВРО ЦЕНТР” права вимоги виконання стороною-1 грошових зобов`язань по вказаному договору купівлі-продажу в частині 14  601 531 грн. Таким чином, сторона-1 несе перед стороною-2 грошові зобов`язання на загальну суму 14  601  531 грн, яке підлягає виконанню стороною-1 в мажах трирічного строку, який обліковується з моменту укладення договору купівлі-продажу від 29.04.2016. 
У розділі 2 названого договору визначено, що враховуючи характер вищевказаного грошового зобов`язання сторони-1 перед стороною-2, керуючись ч.2 ст. 604 ЦК України сторони прийняли рішення замінити зобов`язання з оплати частини долі в статутному капіталі товариства згідно з угодою про часткове відступлення права вимоги до договору купівлі-продажу частки у статному капіталі товариства від 29.04.2016 на зобов`язання позики (тимчасовою безоплатною зворотною фінансовою допомогою) на умовах окремо укладеного між сторонами договору. 
Сторони прийняли рішення укласти новий договір позики. На підставі нового договору позики до сторони-1 переходять права позичальника, а до сторони-2 переходять зобов`язання позикодавця, а обсязі та на умовах, обумовлених в такому договорі позики. 
Сторони погодили наступні істотні умови нового договору позики: 1) сума позики - 14  601  531 грн, 2) строк позики: загальний строк повернення позики – 29.04.2019, при цьому повернення позики здійснюється протягом вказаного строку частинами (траншами) та в строки: 5 відсотків від загальної суми позики підлягає поверненню не пізніше 20.07.2016; залишок 95 відсотків від загальної суми позики підлягає поверненню не пізніше 29.04.2019; 3) повернення позики відбувається шляхом переказу грошових коштів на поточний банківський рахунок позикодавця, або в інший спосіб, який не суперечить діючому законодавству України, та взаємно прийнятним сторонами в якості способу виконання грошового зобов`язання (наприклад, але не виключно, шляхом заліку зустрічних однорідних вимог).
22.06.2016 ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП» (позичальник) та ТОВ “Інвестсервискомпані” (позикодавець) було укладено договір позики на суму 14  601  531 грн (т.7, а.с. 187-188).
22.06.2016 між ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП» (сторона-1) та TOB “ФОНДОВА ГРУПА “ФОРВАРД” (сторона-2) укладено договір новації (т.8, а.с. 36-37) в якому вказано, що 21.06.2016 сторонами за участю ТОВ “ТЕХСАНІТ” було укладено договір про часткову уступку права вимоги до договору купівлі-продажу частки в уставному капіталі від 29.04.2016 у відповідності до якого сторона-2 придбала у ТОВ “ТЕХСАНІТ” права вимоги виконання стороною-1 грошових зобов`язань по вказаному договору купівлі-продажу в частині 14  601 531 грн. Таким чином, сторона-1 несе перед стороною-2 грошові зобов`язання на загальну суму 14  601  531 грн, яке підлягає виконанню стороною-1 в мажах трирічного строку, який обліковується з моменту укладення договору купівлі-продажу від 29.04.2016. 
У розділі 2 названого договору визначено, що враховуючи характер вищевказаного грошового зобов`язання сторони-1 перед стороною-2, керуючись ч.2 ст. 604 ЦК України сторони прийняли рішення замінити зобов`язання з оплати частини долі в статутному капіталі товариства згідно з угодою про часткове відступлення права вимоги до договору купівлі-продажу частки у статному капіталі товариства від 29.04.2016 на зобов`язання позики (тимчасовою безоплатною зворотною фінансовою допомогою) на умовах окремо укладеного між сторонами договору. 
Сторони прийняли рішення укласти новий договір позики. На підставі нового договору позики до сторони-1 переходять права позичальника, а до сторони-2 переходять зобов`язання позикодавця, а обсязі та на умовах, обумовлених в такому договорі позики. 
Сторони погодили наступні істотні умови нового договору позики: 1) сума позики - 14  601  531 грн, 2) строк позики: загальний строк повернення позики – 29.04.2019, при цьому повернення позики здійснюється протягом вказаного строку частинами (траншами) та в строки: 5 відсотків від загальної суми позики підлягає поверненню не пізніше 20.07.2016; залишок 95 відсотків від загальної суми позики підлягає поверненню не пізніше 29.04.2019; 3) повернення позики відбувається шляхом переказу грошових коштів на поточний банківський рахунок позикодавця, або в інший спосіб, який не суперечить діючому законодавству України, та взаємно прийнятним сторонами в якості способу виконання грошового зобов`язання (наприклад, але не виключно, шляхом заліку зустрічних однорідних вимог).
22.06.2016 ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП» (позичальник) та TOB “ФОНДОВА ГРУПА “ФОРВАРД” (позикодавець) було укладено договір позики на суму 14  601  531 грн (т.8, а.с. 38-39).
Звертаючись до суду першої інстанції з заявою про визнання правочинів недійсними, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, АТ “МР Банк” послалось на те, що оскаржувані договори були укладені сторонами в той час, коли у боржника були наявні значні кредиторські зобов`язання перед кредиторами та останній не міг їх виконати, в матеріалах справи відсутні докази оплати вартості за договорами купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства. Укладення таких договорів, на думку кредитора, було вчинено навмисно, з метою штучного нарощування боргу, а тому вони є фіктивними та такими, що мають ознаки фраудаторності. 
Приймаючи оскаржувану ухвалу місцевий господарський суд дійшов висновку щодо необґрунтованості заявлених вимог щодо визнання недійними правочинів та відмовив у їх задоволенні у повному обсязі.
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду з цього приводу зазначає таке. 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.12.2018 по цій справі відмовлено ПАТ "Сбербанк" у прийнятті заяви про визнання правочинів недійсними.
Відмовляючи ПАТ "Сбербанк" у прийнятті заяви про визнання договорів недійсними місцевий господарський дійшов висновку про відсутність у заявника права на звернення із відповідною заявою в порядку статті 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки за приписами названої статті таким правом наділені виключно арбітражний керуючий або конкурсні кредитори, тоді як заявник у цій справі набув статусу забезпеченого, а не конкурсного кредитора.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.02.2019 у даній справі, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 05.06.2019, вищеназвану ухвалу Господарського суду Одеської області від 11.12.2018 – скасовано, справу №916/1950/16 за заявою ПАТ "Сбербанк" направлено для подальшого розгляду до суду першої інстанції.
За висновками наведеними судом апеляційної інстанції у вищевказаній постанові, зі змісту заяви ПАТ "Сбербанк" про визнання недійсним договорів вбачається, що, як на правову підставу його недійсності заявник також посилався на ч.1,3,4, 5 статті 203, ч. 1, 3 ст. 215, ст. 98 ЦК України, а тому місцевим господарським судом передчасно зроблено висновок про те, що ПАТ "Сбербанк" звернувся із вимогами про визнання правочинів недійсними з підстав наведених у ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та залишив поза увагою правові підстави передбачені статтями 203, 215, 216 ЦК України.
З урахуванням наведених висновків, колегія суддів під час розгляду заяви АТ "МР банк" про визнання правочинів недійсними враховує наступне. 
За приписами ст. 20 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом” правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку; боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов`язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна; боржник прийняв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.
Виходячи з аналізу статті 20 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом”, норма вказаної статті регулює відносини, що виникли між боржником, кредитором та іншими особами з приводу дій боржника щодо розпорядження своїм майном, вчинені в період до порушення справи про банкрутство або після порушення справи про банкрутство. Вказана стаття визначає підстави оспорювання майнових дій боржника з метою забезпечення зберігання майна в інтересах кредиторів або повернення майна боржника, у разі його вибуття, до ліквідаційної маси.
Отже, названою статтею встановлено спеціальні підстави, за наявності яких можливе визнання правочинів (договорів) недійсними у межах провадження у справі про банкрутство. Тому, звернення арбітражного керуючого або конкурсного кредитора із заявою в порядку статті 20 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом” зумовлює необхідність встановлення судом наявності чи відсутності підстав, які передбачені саме даною статтею, а не нормами Цивільного кодексу України, з відповідними правовими наслідками, передбаченими даною статтею.
Разом з цим, тлумачення ч.1 ст. 20 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом” свідчить, що правочини (договори) або майнові дії боржника з підстав визначених наведеною нормою можуть бути визнані недійсними або спростовані судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою обмеженого кола суб`єктів, а саме за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора.
За визначеннями наведеними у ст. 1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом” арбітражним керуючим є фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).
Так, із установлених обставин даної справи вбачається, що АТ "МР банк", яким подано заяву про визнання правочинів недійсними, є забезпеченим, а не конкурсним кредитором.
А тому, АТ "МР банк" позбавлений можливості ставити під сумнів правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені останнім з підстав визначених ст. 20 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом”.
Залишаються поза увагою суду й аргументи та доводи АТ "МР банк" щодо недійсності оспорюваних правочинів з підстав наведених у ст. 42 КУзПБ, з огляду на таке. 
Так, стаття 42 КУзПБ у даних правовідносинах не підлягає застосуванню, оскільки оспорювані АТ "МР банк" договори укладені до порушення ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.08.2016 провадження у справі про банкрутство ТОВ „УКРБУДСПЕЦТЕХ” відповідно до норм Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом”, в якому умови та підстави визнання недійсними правочинів (договорів) та спростування майнових дій боржника було врегульовано статтею 20.
Такий підхід підтверджується позицією Верховного Суду у складі суддів судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, викладеній у постанові від 28.10.2021 у справі № 911/1012/13, в якій зазначено, що критерієм для застосування норм статті 42 КУзПБ та статті 20 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом”, у тому числі і до заяв, поданих після введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства, є дата відкриття провадження у справі про банкрутство.
Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України. Зокрема, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 № 1-зп, від 09.02.1999 № 1-рп/99, від 05.04.2001 № 3-рп/2001, від 13.03.2012 № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Отже, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.
У зв`язку з викладеним, враховуючи, що провадження у цій справі про банкрутство порушено на підставі норм Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом”, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність правових підстав для застосування при розгляді заяви АТ "МР банк" про визнання правочинів недійсними підстав недійсності правочину, передбачених статтею 42 КУзПБ.
Оцінюючи наведені АТ "МР банк" підстави недійсності оспорюваних правочинів, колегія суддів зазначає наступне. 
Згідно з частиною 1 статті 202 ЦК України, правочин це дія особи, яка спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Відповідно до частини 2 статті 202 ЦК України, правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). 
У відповідності до частини 3 статті 202 ЦК України, одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. 
Згідно з частиною 4 статті 202 ЦК України, дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.
Приписами ст. 627 ЦК України закріплено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Разом з цим, ст. 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За загальними положеннями про недійсність правочину, визначеними статтею 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 ЦК України.
Згідно з положеннями частин 1-3, 5, 6 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Отже, недійсність правочину зумовлюється наявністю недоліків його складових елементів, зокрема: незаконність змісту правочину, недотримання форми, невідповідність дефекту суб`єктного складу, невідповідність волевиявлення внутрішній волі.
Частиною 3 статті 215 ЦК України визначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Так, однією з підстав для визнання оспорюваних договорів купівлі-продажу частки у статутному капіталі АТ “МР Банк” зазначає те, що ЄВРО ЦЕНТР», ТОВ «ЕЛЕКУСТ», ТОВ «ТЕХСАНІТ» не було надано доказів на підтвердження сплати вартості частини майна товариства, яка пропорційна їх часткам у статутному капіталі.
Колегія суддів з цього приводу зазначає, що станом на час укладення оспорюваних кредитором договорів купівлі-продажу питання діяльності господарських товариств, їх створення, а також права і обов`язки їх учасників та засновників було визначено Законом України «Про господарські товариства».
Статтею 1 Законом України «Про господарські товариства» (у редакції чинній станом на час укладення договорів купівлі-продажу) визначено, що господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарськими товариствами цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об`єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. До господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства.
У відповідності до ст. 3 Закону України «Про господарські товариства» (у редакції чинній станом на час укладення договорів купівлі-продажу) засновниками та учасниками товариства можуть бути підприємства, установи, організації, а також громадяни, крім випадків, передбачених законодавчими актами України.
За приписами ст. 50 Закону України «Про господарські товариства» (у редакції чинній станом на час укладення договорів купівлі-продажу) товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.
Згідно з ст. 53 Закону України «Про господарські товариства» (у редакції чинній станом на час укладення договорів купівлі-продажу) учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства. 
Відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства. 
Учасники товариства користуються переважним правом купівлі частки (її частини) учасника пропорційно до розмірів своїх часток, якщо статутом товариства чи домовленістю між учасниками не встановлений інший порядок здійснення цього права. Купівля здійснюється за ціною та на інших умовах, на яких частка (її частина) пропонувалася для продажу третім особам. Якщо учасники товариства не скористаються своїм переважним правом протягом місяця з дня повідомлення про намір учасника продати частку (її частину) або протягом іншого строку, встановленого статутом товариства чи домовленістю між його учасниками, частка (її частина) учасника може бути відчужена третій особі.
У разі придбання частки (її частини) учасника самим товариством з обмеженою відповідальністю воно зобов`язане реалізувати її іншим учасникам або третім особам протягом строку, що не перевищує одного року, або зменшити свій статутний капітал відповідно до статті 52 цього Закону. Протягом цього періоду розподіл прибутку, а також голосування і визначення кворуму у вищому органі проводяться без урахування частки, придбаної товариством.
Пунктом "б" частини 1 статті 59 Закону України «Про господарські товариства» (у редакції чинній станом на час укладення договорів купівлі-продажу) визначено, що до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю крім питань, зазначених у пунктах "а", "б", "г - ж", "и - й" статті 41 цього Закону, належить: вирішення питання про придбання товариством частки учасника.
Як вбачається із протоколу загальних зборів учасників ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП», яке в подальшому було перейменовано на ТОВ “УКРБУДСПЕЦТЕХ”, від 29.04.2016 розглянувши рішення ТОВ «ЄВРО ЦЕНТР», ТОВ «ЕЛЕКУСТ» та ТОВ «ТЕХСАНІТ» про припинення участі у складі товариства, інші учасники товариства відмовляються від переважного права купівлі часток названих товариств у статутному капіталі товариства та не заперечують проти придбання товариством таких часток своїх учасників (т.11, а.с. 24-27). 
На підставі відповідного рішення загальними зборами вирішено припинити участь ТОВ «ЄВРО ЦЕНТР», ТОВ «ЕЛЕКУСТ» та ТОВ «ТЕХСАНІТ» у складі учасників ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП», яке в подальшому було перейменовано на ТОВ “УКРБУДСПЕЦТЕХ”, шляхом придбання частки у даних учасників товариства у розмірі 34,7947%, 23,3526 % та 23,3524% Статутного капіталу товариства самим товариством. 
В подальшому, як вже було вказано вище, на підставі, зокрема рішення загальних зборів учасників товариства, між ТОВ «ЄВРО ЦЕНТР», ТОВ «ЕЛЕКУСТ», ТОВ «ТЕХСАНІТ» та ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП», яке в подальшому було перейменовано на ТОВ “УКРБУДСПЕЦТЕХ”, було укладеного договори купівлі-продажу часток у статутному капіталі товариства від 29.04.2016.
Відтак, у даному випадку, боржник ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП», яке в подальшому було перейменовано на ТОВ “УКРБУДСПЕЦТЕХ”, скористався своїм правом, яке було йому надано приписами ст. 53 Закону України «Про господарські товариства» (у редакції чинній станом на час укладення договорів купівлі-продажу) щодо придбання частки свого учасника.
Дійсно, за приписами ст. 54 Закону України «Про господарські товариства» (у редакції чинній станом на час укладення договорів купівлі-продажу) при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.
Згідно з ч. 2 ст. 148 ЦК України учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства. За домовленістю між учасником та товариством виплата вартості частини майна товариства може бути замінена переданням майна в натурі. Якщо вклад до статутного капіталу був здійснений шляхом передання права користування майном, відповідне майно повертається учасникові без виплати винагороди. Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному капіталі, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом.
З огляду на положення наведених правових норм учасник господарського товариства, який реалізував своє право на вихід з товариства, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства. Зазначеному праву учасника кореспондує обов`язок товариства здійснити виплату вартості зазначеної частини майна після затвердження звіту за відповідний рік у дванадцятимісячний строк з дня виходу.
Разом з цим, у даному випадку, ТОВ «ЄВРО ЦЕНТР», ТОВ «ЕЛЕКУСТ» та ТОВ «ТЕХСАНІТ» не реалізовували своє право на вихід із товариства, а скористались своїм правом на продаж власних часток у статутному капіталі самому товариству. 
Відтак, у ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП», яке в подальшому було перейменовано на ТОВ “УКРБУДСПЕЦТЕХ”, не виникло відповідного законодавчо визначеного обов`язку щодо здійснення оплати учасникам товариства вартості  частини майна товариства, пропорційній їх частці у статутному капіталі, оскільки ТОВ «ЄВРО ЦЕНТР», ТОВ «ЕЛЕКУСТ» та ТОВ «ТЕХСАНІТ» не виходили із товариства, а продали свої частки самому товариству. 
Також у заяві про визнання правочинів недійсними АТ “МР Банк” посилається на те, що загальні збори ТОВ «БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП», яке в подальшому було перейменовано на ТОВ “УКРБУДСПЕЦТЕХ”, повинні були дослідити та встановити обставини щодо повної сплати ТОВ «ЄВРО ЦЕНТР», ТОВ «ЕЛЕКУСТ» та ТОВ «ТЕХСАНІТ» свої часток у статутному капіталі боржника.
З цього приводу суд апеляційної інстанції зазначає таке.  
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.06.2020 було задоволено клопотання АТ „Сбербанк” (наразі АТ “МР Банк”) про витребування доказів та зобов`язано, зокрема, ТОВ “УКРБУДСПЕЦТЕХ” надати докази дійсної спати та наявності на рахунках у ТОВ “Укрбудспецтех” у статутному капіталі суми 428 216 534,70 грн. станом на квітень - травень 2016 року, докази сплати своєї частки ТОВ “ТЕХСАНІТ” та ТОВ “ЕЛЕКУСТ” та їх розмір, фінансову звітність ТОВ “УКРБУДСПЕЦТЕХ” за 2015 рік, та балансові довідки ТОВ “УКРБУДСПЕЦТЕХ” за 2015 рік та І квартал 2016 року.
На виконання даної ухвали ТОВ "УКРБУДСПЕЦТЕХ" було надано письмові пояснення (т. 56-, а.с. 34-39).
Також, ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.11.2022 у цій справі було залучено до участі у розгляді заяви про визнання недійсним договорів - ТОВ „Елекуст” та ТОВ „Євро Центр”, а також зобов`язано ТОВ "Техсаніт", ТОВ "Елекуст", ТОВ" Євро Центр" надати   письмові пояснення з приводу оплати частки в статутному капіталі ТОВ "Укрбудспецтех" з підтверджуючими документами.
На виконання вимог названої ухвали суду ТОВ "Техсаніт", ТОВ "Елекуст", ТОВ" Євро Центр" було надано відповідні письмові пояснення (т. 97, а.с. 47-158).
У відповідності до наданих учасниками справи письмових пояснень, ТОВ "УКРБУДСПЕЦТЕХ" є правонаступником ТОВ "Бізнес-партнер-груп", ТОВ "Бізнес-форум", ТОВ "Бізнес-центр "Шевченківський", ТОВ "Одеський ЦУМ", ТОВ "Сервісний центр "Чорноморець".
ТОВ "Техсаніт", ТОВ "Елекуст", ТОВ" Євро Центр" безпосередньо не формували статутний капітал грошовими коштами шляхом їх перерахування на поточний банківський рахунок ТОВ "УКРБУДСПЕЦТЕХ" (попередні найменування товариства: ТОВ "Бізнес центр "Примор`я", ТОВ "БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП") через те, що увійшли до складу учасників товариства внаслідок проведення процедури реорганізації, а саме:
1) ТОВ "Елекуст" входило до складу учасників ТОВ "Бізнес центр "Шевченківський" на суму внеску до статутного капіталу 99 999 516,32 грн або 99,9996 % від загального розміру статутного капіталу ТОВ "Бізнес центр "Шевченківський", 
2) ТОВ "Техсаніт" входило до складу учасників ТОВ "Бізнес-партнер-груп" на суму внеску до статутного капіталу 99 998 929 грн або 99,999 % від загального розміру статутного капіталу ТОВ "Бізнес-партнер-груп",
3) ТОВ" Євро Центр" входило до складу учасників ТОВ "Сервісний центр "Чорноморець" на суму внеску до статутного капіталу 99 994 582 грн або 99,994 % від загального розміру статутного капіталу ТОВ "Сервісний центр "Чорноморець".
На підтвердження таких обставин товариствами надано копії статутів ТОВ "Бізнес центр "Шевченківський" (т. 97, а.с. 69-72), ТОВ "Бізнес-партнер-груп" (т. 97, а.с. 94-97) та ТОВ "Сервісний центр "Чорноморець" (т. 97, а.с. 150-157).
В подальшому, на виконання рішень загальних зборів учасників ТОВ "Бізнес центр "Шевченківський", викладених у протоколі №23/08 від 23.08.2012 (т. 97, а.с. 67-68) ТОВ "Бізнес центр "Шевченківський" розпочато процедуру припинення діяльності шляхом реорганізації – приєднання його до ТОВ "Бізнес центр "Примор`я" (подальші найменування - ТОВ "БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП" та ТОВ "УКРБУДСПЕЦТЕХ").
Окрім того, протоколом №23/08 від 23.08.2012 затверджено договір про приєднання ТОВ "Бізнес центр "Шевченківський" до ТОВ "Бізнес центр "Примор`я"(т. 97, а.с. 65-66).
Протоколом загальних зборів учасників "Бізнес-центр "Примор?я" від 01/11-02 від 01.11.2012 затверджено передавальний баланс ТОВ "Бізнес центр "Шевченківський" станом на 01 листопада 2012 року та передавальний акт від 01 листопада 2012 року, складені в процесі припинення ТОВ "Бізнес центр "Шевченківський" шляхом його реорганізації - приєднання його до ТОВ "Бізнес-центр "Примор?я" (т.97, а.с. 64).
Згідно з п. 1.5. передавального акту від 01.11.2012 року, на дату підписання даного передавального акту частка ТОВ "Елекуст" в статутному капіталі ТОВ "Бізнес центр "Шевченківський" складає 99 999 516,32 грн або 99,9996 % від загального розміру статутного капіталу ТОВ "Бізнес центр "Шевченківський" (т.97, а.с. 62-63).
Також, на виконання рішень загальних зборів учасників ТОВ "Бізнес-партнер-груп", викладених у протоколі №17-08 від 17.08.2012 (т. 97, а.с. 92-93) ТОВ "Бізнес-партнер-груп" розпочато процедуру припинення діяльності шляхом реорганізації – приєднання його до ТОВ "Бізнес центр "Примор`я" (подальші найменування - ТОВ "БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП" та ТОВ "УКРБУДСПЕЦТЕХ").
До того ж, протоколом №17-08 від 17.08.2012 затверджено договір про приєднання ТОВ "Бізнес-партнер-груп" до ТОВ "Бізнес центр "Примор`я"(т. 97, а.с. 90-91).
Протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Бізнес-центр "Примор?я" від 01/11-01 від 01.11.2012 затверджено передавальний баланс ТОВ "Бізнес-партнер-груп"  станом на 01 листопада 2012 року та передавальний акт від 01 листопада 2012 року, складені в процесі припинення ТОВ "Бізнес-партнер-груп" шляхом його реорганізації - приєднання його до ТОВ "Бізнес-центр "Примор?я" (т.97, а.с. 64).
Згідно з п. 1.5. передавального акту від 01.11.2012 року, на дату підписання даного передавального акту частка ТОВ "Техсаніт" в статутному капіталі ТОВ "Бізнес центр "Шевченківський" складає 99 998 929 грн або 99,999 % від загального розміру статутного капіталу ТОВ "Бізнес-партнер-груп" (т.97, а.с. 88-89).
Крім того, на виконання рішень загальних зборів учасників ТОВ "Сервісний центр "Чорноморець", викладених у протоколі №17-08 від 17.08.2012 (т. 97, а.с. 135-139) ТОВ "Сервісний центр "Чорноморець" розпочато процедуру припинення діяльності шляхом реорганізації – приєднання його до ТОВ "Бізнес центр "Примор`я" (подальші найменування - ТОВ "БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП" та ТОВ "УКРБУДСПЕЦТЕХ").
До того ж, протоколом №17-08 від 17.08.2012 затверджено договір про приєднання ТОВ "Сервісний центр "Чорноморець" до ТОВ "Бізнес центр "Примор`я"(т. 97, а.с. 127-129).
Протоколом загальних зборів учасників ТОВ "Сервісний центр "Чорноморець" від 01/11 від 01.11.2012 затверджено передавальний баланс ТОВ "Сервісний центр "Чорноморець" станом на 01 листопада 2012 року та передавальний акт від 01 листопада 2012 року, складені в процесі припинення ТОВ "Сервісний центр "Чорноморець" шляхом його реорганізації - приєднання його до ТОВ "Бізнес-центр "Примор?я" (т.97, а.с. 126).
Протоколом №21/01-1 спільних загальних зборів учасників ТОВ "БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП", ТОВ "БІЗНЕС-ПАРТНЕР-ГРУП", ТОВ "БІЗНЕС-ФОРУМ", ТОВ "БІЗНЕС-ЦЕНТР "ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ", ТОВ "ОДЕСЬКИЙ ЦУМ", ТОВ "СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР "ЧОРНОМОРЕЦЬ" від 21.01.2013 було вирішено припинити наступні юридичні особи та здійснити державну реєстрацію припинення внаслідок реорганізації шляхом приєднання до ТОВ "БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП" наступних юридичних осіб: ТОВ "БІЗНЕС-ПАРТНЕР-ГРУП", ТОВ "БІЗНЕС-ФОРУМ", ТОВ "БІЗНЕС-ЦЕНТР "ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ", ТОВ "ОДЕСЬКИЙ ЦУМ", ТОВ "СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР "ЧОРНОМОРЕЦЬ" (т.97, а.с. 59-61).
Пунктом 2.1. Протоколу №21/01-1 від 21.01.2013 визначено затвердити ТОВ "БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП" правонаступником в повному обсязі всіх прав та обов`язків наступних юридичних осіб: ТОВ "БІЗНЕС-ПАРТНЕР-ГРУП", ТОВ "БІЗНЕС-ФОРУМ", ТОВ "БІЗНЕС-ЦЕНТР "ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ", ТОВ "ОДЕСЬКИЙ ЦУМ", ТОВ "СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР "ЧОРНОМОРЕЦЬ".
Згідно з п. 3.1. Протоколу №21/01-1 від 21.01.2013, затверджено новий склад учасників ТОВ "БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП", зокрема до складу учасників увійшло ТОВ "ТЕХСАНІТ" та ТОВ "ЕЛЕКУСТ" та ТОВ "ЄВРО ЦЕНТР".
Пунктом 4.1. Протоколу №21/01-1 від 21.01.2013 визначено здійснити збільшення Статутного капіталу товариства за рахунок приєднання Статутних капіталів ТОВ "БІЗНЕС-ПАРТНЕР-ГРУП", ТОВ "БІЗНЕС-ФОРУМ", ТОВ "БІЗНЕС-ЦЕНТР "ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ", ТОВ "ОДЕСЬКИЙ ЦУМ", ТОВ "СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР "ЧОРНОМОРЕЦЬ" у розмірі - 356 075 734,70 грн.
Пунктом 4.3. Протоколу №21/01-1 від 21.01.2013 встановлено розподіл часток в статутному капіталі товариства, зокрема, частка ТОВ "ТЕХСАНІТ" визначена у розмірі 99 998 929 грн або 25, 834% у статутному капіталі товариства, частка ТОВ "ЕЛЕКУСТ" визначена у розмірі 99 999 516,32 грн або 25,835 % у статутному капіталі товариства та частка ТОВ "ЄВРО ЦЕНТР" визначена у розмірі 136  996  582 грн або 35,393 % від загального розміру статутного капіталу ТОВ "БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП".
Наведене, свідчить про те, що грошові кошти безпосередньо на поточні рахунки ТОВ "УКРБУДСПЕЦТЕХ" не зараховувалися, оскільки були зараховані на рахунки підприємств, які припинили свою діяльність внаслідок реорганізації шляхом приєднання до ТОВ "БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП", а саме: ТОВ "БІЗНЕС-ПАРТНЕР-ГРУП", учасником якого було ТОВ "ТЕХСАНІТ", ТОВ "БІЗНЕС ЦЕНТР "ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ", учасником якого було ТОВ "ЕЛЕКУСТ" та ТОВ "СЕРВІСНИЙ ЦЕНТР "ЧОРНОМОРЕЦЬ", учасником якого було ТОВ "ЄВРО ЦЕНТР".
Колегія суддів також зазначає, що у наявних матеріалах справи міститься фінансовий звіт ТОВ "БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП" на 01.01.2016 в якому вказано про відсутність не оплаченого капіталу на початок звітного року та на кінець звітного періоду (т.56, а.с. 80-81).
Також, 15.05.2013 року Державною податковою інспекцією у Приморському районі міста Одеси Одеської обласної Державної податкової служби проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ "БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП" з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2011 по 31.12.2012.
За результатами проведення такої податкової перевірки складено відповідний Акт від 13.05.2013 № 2794/22-4/32145683 (т.97, а.с. 207-215).
Додатком №1 до названого Акту перевірки є довідка про загальну інформацію щодо ТОВ "БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП" та результати його діяльності за період з 01.10.2011 по 31.12.2012 (т.97, а.с. 204-206).
У названій довідці вказано, що статутний капітал ТОВ "БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП" відповідно до установчих документів на момент його створення складав 30826,20 тис. грн, станом на 31.12.2012 - 387 076, 534 тис. грн – внесення коштів до статутного капіталу товариства. Станом на 31.12.2012 статурний капітал сформовано у сумі 387 076, 534 тис. грн або 100 відсотків, заборгованість засновників (учасників) по внескам у статутний капітал становить 0 тис. грн. (немає заборгованості).
Також у даній довідці вказано дані про учасників товариства та про частку у статутному капітали ТОВ "БЛЕК СІ РІЕЛТІ ГРУП" та її фактичне внесення, зокрема ТОВ "Техсаніт" 01.11.2012 внесено 99  998 929,00 тис. грн., що складає 25,834 % частки у статутному капіталі, ТОВ "Елекуст"  01.11.2012 внесено 99  999 516,32 тис. грн, що складає 25,835 % частки у статутному капіталі, ТОВ "Євро Центр" 01.11.2012 внесено 136  996 582,00 тис. грн, що складає 35,393 % частки у статутному капіталі.
Наведене, на переконання колегії суддів спростовує відповідні твердження АТ “МР Банк” про відсутність у матеріалах справи доказів оплати учасниками товариства своїх часток.
Щодо тверджень АТ “МР Банк” про те, що станом на час укладення оспорюваних договорів купівлі-продажу у Єдиному державному реєстрі судових рішень містилась інформація про стягнення з боржника значної суми заборгованості, а саме за позовом АТ “МР Банк” (попередня назва АТ “СБЕРБАНК”) до боржника про стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії, колегія суддів зазначає таке. 
Дійсно, у провадження Господарського суду Одеської області перебувала справа №916/4694/15 за позовом ПАТ "Дочірній банк Сбербанку росії" до боржника про стягнення 1047688897,41 грн, яке порушено ухвалою суду від 24.11.2015, тобто до укладення оспорюваних АТ “МР Банк” договорів купівлі-продажу часток у статутному капіталі.
Разом з цим, станом на час укладення відповідних договорів купівлі-продажу часток у статутному капіталі 29.04.2016, Господарським судом Одеської області не було прийнято відповідного рішення по справі №916/4694/15, зокрема щодо стягнення заборгованості, що відповідно, могло б свідчить про дійсну наявність у боржника, станом на час укладення договорів купівлі-продажу, значної суми заборгованості, яка підтверджена рішенням суду. 
В свою чергу, колегія суддів наголошує на тому, що станом на теперішній час, рішенням Господарського суду Одеської області від 19.09.2023 по справі №916/1950/16(916/4694/15) в задоволенні позовної заяви з урахуванням заяви про зміну предмету позову АТ "Міжнародний Резервний Банк" до ТОВ "Укрбудспецтех", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ПАТ "Футбольний клуб "Чорноморець" про стягнення 19 269 758,70 дол. США та 153 050 723,01 грн – відмовлено.
Доказів на підтвердження того, що станом на час укладення боржником оспорюваних Банком договорів купівлі-продажу часток у статутному капіталі, за ТОВ "Укрбудспецтех" рахувалась будь-яка інша заборгованість, наявні матеріали справи не містять, а АТ “МР Банк” надано не було. 
Колегія суддів також зазначає, що АТ “МР Банк” не надано, а наявні матеріли справи не містять, будь-яких інших доказів, зокрема фінансових звітів, виписок по рахункам, судових рішень про стягнення заборгованості, які б достеменно свідчили про те, що станом на час укладення оспорюваних договорів купівлі-продажу частки у статутному капіталі боржник не був спроможний виконати взяті на себе зобов`язання за відповідними договорами. 
Відповідно, наведене спростовує твердження АТ “МР Банк” про те, що станом на час укладення договорів купівлі-продажу за боржником рахувалась значна заборгованість перед Банком та боржник не був спроможний виконати взяті на себе зобов`язання по оплаті вартості часток у статутному капіталі товариства. 
Щодо твердженнь АТ “МР Банк” про те, що заборгованість, яка була підставою для порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Укрбудспецтех" була створена штучно, шляхом укладення договорів між пов`язаними особами, сторони заздалегідь не мали наміру укладами такі угоди, що свідчить про фіктивність процедури банкрутства, з огляду на таке. 
Так, наявними матеріалами справи підтверджується, що боржник, ТОВ „УКРБУДСПЕЦТЕХ” звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство відносно нього за загальною процедурою, передбаченою Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, оскільки боржник не має можливості виконати грошові зобов`язання перед кредиторами, а його господарська діяльність є збитковою. 
Зокрема, боржник зазначив, що має заборгованість перед ТОВ “Агробізнесгруп” та ТОВ “Торгово-будівельне агентство „НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ”, яка підтверджена рішенням Господарського суду Одеської області від 11.04.2016 по справі № 916/513/16 (т. 1 а.с.   11-13), яким   стягнуто з ТОВ “Блек Сі Ріелті Груп”   на користь ТОВ “Агробізнесгруп” кошти у сумі - 1 312 000 грн., та витрати по сплаті судового збору у сумі 19 680,00   грн та рішенням Господарського суду Одеської області від 14.06.2016 по справі 916/512/16 (т. 1 а.с.   15-19), яким   стягнуто з ТОВ “Блек Сі Ріелті Груп” на користь ТОВ “Торгово-будівельне агентство „НОВІ ТЕХНОЛОГІЇ”     заборгованість у сумі 868 684   грн.,     штраф у сумі 43 434 грн. 20 коп., витрати по сплаті судового збору   у   сумі 13   681 грн. 78 коп.     
Суд апеляційної інстанції відзначає, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру, вказані рішення набрали законної сили та є чинними. 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.08.2016, яка залишена без змін постановами Одеського апеляційного господарського суду від 13.03.2017 та постановою Вищого господарського суду від 26.07.2017, порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Укрбудспецтех", введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядника майна.
В названій ухвалі місцевий господарський суд зазначив, що перевіривши обґрунтованість заяви,     наявність безспірних вимог, суд   встановив, що боржник у своїй заяві про порушення відносно нього провадження у справі про банкрутство   довів обставини своєї неспроможності виконати підтверджені у встановленому порядку рішеннями судів безспірні грошові вимоги кредиторів,   а також   обставини щодо того, що задоволення вимог одного кредитора призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами, та довів ці обставини належними документами.
Відтак, наразі є таким, що набрало законної сили рішення суду яким достеменно, на підставі наданих боржником доказів, що містяться у наявних матеріалах справи встановлено наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Укрбудспецтех", що відповідно спростовує твердження апелянта з приводу того, що заборгованість, яка була підставою для порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Укрбудспецтех" була створена штучно, є фіктивною тощо. 
Крім того, колегія суддів відзначає, що наразі ухвала суду першої інстанції про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Укрбудспецтех" не є предметом апеляційного перегляду, а тому у суду відсутні підстави для дослідження відповідних обставин, які спричинили неплатоспроможність боржника та стали підставою для звернення останнього до суду з заявою про порушення справи про банкрутство.
З приводу тверджень заявника про те, що у наявних матеріалах справи відсутні докази на підтвердження реального виконання оспорюваних правочинів, зокрема руху коштів, не/набуття активів тощо, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Положення ст. 215 ЦК України пов`язують недійсність правочину з недодержанням вимог закону сторонами в момент його вчинення, а не з обставинами виконання сторонами умов цього правочину.
Сам по собі факт невиконання сторонами правочину, за наявності такого невиконання, не означає, що укладено фіктивний правочин. Нездійснення розрахунків між сторонами оспорюваного договору не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним. У такому разі заінтересована сторона має право вимагати стягнення плати або застосування інших передбачених законом наслідків, а не визнання правочину недійсним.
Аналогічні висновки наведені у постанові постанова Верховного Суду від 08.08.2018 у справі №920/1144/17.
Колегія суддів також наголошує на тому, з наявних матеріалів справи вбачається, що під час розгляду судом першої інстанції кредиторських вимог, зокрема ТОВ «Мечта», ТОВ «Фондова Група «Форвард» та «Інвестсервіскомпані» до боржника, я ґрунтувались зокрема й на правочинах, які наразі оскаржує кредитор, а також під час апеляційного перегляду ухвал місцевого господарського суду прийнятих за результатами такого розгляду,  ПАТ «Сбербанк» також стверджувало про те, що вимоги вищевказаних кредиторів до боржника виникли на підставі договорів часткової уступки права вимоги без підтвердження оплати за даними договорами.
З цього приводу Одеський апеляційний господарський суд у постанові від 22.02.2018, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду від 16.08.2018, по цій справі, зазначив, що у пунктах п. 11 угод про часткову уступку права вимоги до договорів купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства, було закріплено, що допускається проведення розрахунків між сторонами у іншій формі, не забороненій чинним законодавством України, зокрема шляхом заліку зустрічних однорідних вимог. Припинення грошового зобов`язання шляхом заліку зустрічних однорідних вимог допускається чинним законодавством України, зокрема ст. 601 ЦК України.
У вищевказаній постанові суд апеляційної інстанції встановив, що з наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що грошові зобов`язання ТОВ «Мечта», ТОВ «Фондова група «Форвард» та ТОВ «Інвестсервіскомпані» перед їх контрагентами за угодами про часткову поступку права вимоги припинені шляхом заліку зустрічних однорідних вимог.
Окрім цього, суд апеляційної інстанції у наведеній постанові зазначив, що у матеріалах справи містяться документи щодо відображення у бухгалтерському обліку ТОВ «Мечта», ТОВ «Фондова група «Форвард» та ТОВ «Інвестсервіскомпані» взаємовідносин та розрахунків із їх контрагентами (картки рахунків бухгалтерського обліку та оборотно – сальдові відомості).
Також у названій постанові судом апеляційної інстанції зазначено, що за положеннями ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують здійснення господарських операцій. В матеріалах справи наявні всі необхідні первинні документи, які фіксують здійснення господарських операцій між ТОВ «Мечта», ТОВ «Фондова група «Форвард» та ТОВ «Інвестсервіскомпані», їх контрагентами та боржником.
На підставі наведеного, суд апеляційної інстанцій у вищенаведеній постанові дійшов висновку, що Господарським судом Одеської області було вірно встановлено відповідність документів фінансової звітності боржника та наданих кредиторами первинних бухгалтерських документів, що підтверджує наявність заявлених грошових вимог.
Судом апеляційної інстанції у названій постанові також враховано результати аналітичного висновку аудиторської компанії «Квест-Консалт» щодо показників діяльності підприємства, підготовленого на вимогу ухвали Господарського суду Одеської області від 30.10.2017, в якому також міститься опис вище зазначених господарських операцій кредиторів та боржника, їх відображення у бухгалтерському обліку підприємства.
З огляду на наведені обставини, колегія суддів вважає, що твердження апелянта про відсутність доказів реального виконання оспорюваних правочинів, зокрема їх оплати тощо спростовуються наявними матеріалами справи та не можуть бути взяті до уваги судом. 
Щодо посилання заявника на те, що станом на час укладення договорів новації та позики строк виконання зобов`язань за договорами купівлі-продажу не настав, колегія суддів зазначає таке. 
Так, за умовами п. 3.2. оспорюваних договорів купівлі-продажу покупець зобов`язується здійснити оплату за придбану частку протягом 3 (трьох) років з моменту укладання відповідного договору у безготівковому порядку, шляхом перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок продавця або іншим шляхом, не забороненим чинним законодавством України.
Разом з цим, як вже було вказано вище, в подальшому між сторонами були укладені додаткові угоди до договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства в яких, зокрема, замінено строк виконання зобов`язання, який станом на час укладання договорів новації та позики вже настав.
З приводу тверджень заявника про те, що у даному випадку вимоги ТОВ “Інвестсервіскомпані”, ТОВ “Мечта”, ПАТ “ФК “Чорноморець”, ТОВ “Фондова група “Форвард” не є грошовими зобов`язаннями, а за своєю природою є зобов`язаннями перед засновниками боржника, що виникають з такої участі, з огляду на таке. 
За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати (див. постанови Великої палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18)).
Як вже зазначалося вище, на підставі угод про часткове відступлення права вимоги до договорів про купівлю-продаж частки у статутному капіталі товариства ТОВ «Мечта», ТОВ «Фондова група «Форвард» та ТОВ «Інвестсервіскомпані» отримали грошове право вимоги до боржника – ТОВ «Укрбудспецтех» у визначений строк. 
Відповідно, такі зобов`язання є грошовими, оскільки у кредиторів виникло право вимагати від боржника сплати коштів, а у боржника обов`язок щодо їх сплати.
При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що придбання права грошової вимоги не призвело до переходу до вищевказаних кредиторів будь-яких корпоративних прав колишніх учасників боржника відповідно до статуту боржника та Закону України «Про господарські товариства». 
Як підтверджується матеріалами справи, на момент укладення ТОВ «Мечта», ТОВ «Фондова група «Форвард» та ТОВ «Інвестсервіскомпані» угод про часткову уступку права вимоги із колишніми кредиторами боржника, так й на момент укладання ними із боржником договорів позики, перелічені кредитори не перебували у складі учасників боржника, що підтверджується протоколом загальних зборів учасників боржника від 29.04.2016 № 29/04 та Статутом боржника, затвердженим даним протоколом та витягом із ЄДРПОУ. 
Щодо посилання заявника на те, що сторони були позбавлені можливості замінити борг ТОВ «Укрбудспецтех» перед кредиторами шляхом укладення договорів новації та позики, судова колегія зазначає таке. 
Відповідно до статті 604 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація). Новація припиняє додаткові зобов`язання, пов`язані з первісним зобов`язанням, якщо інше не встановлено договором. 
Як визначено судом касаційної інстанції у постанові від 29.01.2021 року у справі №569/1037/18 до умов новації віднесено такі: нове зобов`язання повинне пов`язувати тих самих осіб, що і первісне; сторони мають досягти згоди щодо заміни одного зобов`язання іншим, а «домовленість про новацію», про яку йдеться в ч. 2 ст. 604 Цивільного кодексу України - це договір про заміну зобов`язання; вчиняється новація у формі двостороннього правочину (новаційного договору), який має відповідати вимогам до форми та змісту, необхідних для нового зобов`язання; наявність наміру сторін вчинити новацію, про який сторони повинні обов`язково вказати в договорі, а за відсутності такого застереження первинне зобов`язання не припиняється, а буде діяти поряд з новим; дійсність первинного зобов`язання (недійсність первинного зобов`язання веде до недійсності і нового зобов`язання, що випливає з новації, якщо ж недійсним є новаційний договір, сторони залишаються пов`язаними первинним зобов`язанням, і новація не відбувається); зміна змісту зобов`язання, або має виконуватися те саме, але на іншій правовій підставі; допустимість заміни первісного зобов`язання новим.
Таким чином, новація - це угода про заміну первинного зобов`язання новим зобов`язанням між тими самими сторонами. Вона не припиняє правового зв`язку сторін, оскільки замість зобов`язання, дія якого припиняється, виникає узгоджене ними нове зобов`язання. 
Тобто, відбувається фактично не припинення зобов`язання, а заміна зобов`язання, яке виконувалось раніше, новим зобов`язанням, яке сторони угоди повинні виконувати належним чином. 
Отже, припиняється одна юридична підстава, натомість виникає інша, нова юридична підстава, у чому і полягає зміст новації, а юридичною підставою для зобов`язання, яке виникає при новації, є домовленість сторін про припинення первинного зобов`язання.
Угода про заміну первинного зобов`язання має договірну природу. Новація є консенсуальним, двостороннім та оплатним договором, який має правоприпинювальну природу. 
Такий висновок щодо застосування положень ст. 604 Цивільного кодексу України викладено, зокрема в постанові Верховного Суду від 13.03.2019 року у справі № 609/67/18, від 16.11.2022 року у справі №910/1247/21.
Статтею 1053 ЦК України визначено, що за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов`язанням. Заміна боргу позиковим зобов`язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 цього Кодексу).
З огляду на наведені законодавчі приписи ТОВ «Мечта», ТОВ «Фондова група «Форвард» та ТОВ «Інвестсервіскомпані» та боржник не були позбавлені можливості замінити борг ТОВ «Укрбудспецтех» перед вказаними особами, який виник на підставі угод про часткове відступлення права вимоги, на інше зобов`язання та укласти відповідні договори новації та позики.
Слід також звернути увагу на те, що АТ "МР банк" в доводах як заяви, так й апеляційної скарги зазначає про недійсність укладених між сторонами договорів позики, в той же час, ані прохальна частина заяви, ані прохальна частина апеляційної скарги не містять вимог про визнання недійними договорів позики.
З приводу посилання заявника на те, що оскаржувані договори мають ознаки фіктивності, судова колегія зазначає таке. 
Відповідно до статті 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. 
Для визнання правочину фіктивним суди повинні встановити наявність умислу в усіх сторін правочину. При цьому необхідно враховувати, що саме по собі невиконання правочину сторонами не означає, що укладено фіктивний правочин. Якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину, суд ухвалює рішення про визнання правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. 
У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. 
Разом з цим, у даному випадку заявником не надано, а наявні матеріли справи не містять жодних належних та допустимих доказів, які б достеменно свідчили про те, що оспорювані правочини є фіктивними, укладені з наявним умислом, без відповідної мети, подальшого їх виконання, тощо. 
Колегія суддів повторно зауважує та залишає поза увагою доводи та аргументи заявника про недійсності оскаржуваних правочинів, які ґрунтуються на підставах наведених у ст.20 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом”, зокрема взяття на себе грошових зобов`язань за наявності значної кредиторської заборгованості, яка не була погашена, відсутність можливості виконати власні зобов`язання за оспорюваними правочинами, тощо, оскільки наведені обставини є спеціальними підставами із якими законодавець пов`язує недійсність правочину, однак, як було встановлено апеляційним переглядом даної справи, заявник (АТ "МР банк") не є особою, яка може вимагати спростування правочинів з підстав визначених ст.20 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом”.
При цьому колегією суддів встановлено, що у відповідності до оцінки майна ТОВ “Укрбудспецтех” станом на 2015 вартість майна боржника становила 423062000 грн, на 2016 – 672268316 грн, на 2020 – 423952980 грн, тобто продаж ТОВ “Елекуст” 23,3526% частки в статутному капіталі за ціною 99  999 516,32 грн, ТОВ “Техсаніт” 23,3526% частки в статутному капіталі за ціною 99  999 516,32 грн та ТОВ “Євро Центр” 34,79% - за ціною 148  996 582 грн є цілком обґрунтованою ціною та релевантною щодо вартості майна боржника, та відповідно спростовує доводи АТ "МР банк", які ґрунтуються на придбанні боржником майна на завідомо невигідних умовах.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає цілком обґрунтованим висновок місцевого господарського суду щодо відсутності підстав для визнання оспорюваних договорів недійними, та відповідно, задоволення заяви АТ "МР банк", а доводи скаржника з приводу порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного дослідження обставин справи неспроможними та такими, що спростовуються наявними матеріалами справи.
Згідно з статтею 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Тому інші доводи скаржника, що викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони висновків суду не спростовують та з урахуванням всіх обставин даної справи, встановлених судом, не впливають на правильність вирішення спору по суті та остаточний висновок. 
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, колегія суддів вважає, що наведені скаржником порушення допущені судом першої інстанції не знайшли свого підтвердження, а тому підстави для скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 20.12.2022 у справі №916/1950/16 відсутні, що зумовлює залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення без змін.  
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України,  колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 20.12.2022 у справі №916/1950/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.
Повний текст постанови складено та підписано 20.12.2023.

Головуючий суддя                                                                      Аленін О.Ю.

Суддя                                                                                  Принцевська Н.М.  

Суддя                                                                                   Ярош А.І.