Номер провадження: 33/813/2047/23
Номер справи місцевого суду: 947/9464/23 
Головуючий у першій інстанції Прохоров П. А. 
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.11.2023 року                                                                 м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 947/9464/23
Номер провадження: 33/813/2047/23

Одеський апеляційний суд у складі:
- головуючого судді - Заїкіна А.П.,
- за участю секретарів судового засідання – Трофименка О.О., Зєйналової А.Ф.к.,

Особи, які прийняли участь у розгляді справи:
- особа, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
- захисник – адвокат Ставрост Роман Юрійович,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Ставроста Романа Юрійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Київського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2023 року визнано винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі - 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто судовий збір на користь держави у розмірі - 536,80 грн..
Відповідно до змісту постанови суду першої інстанції, 02.03.2023 року о 10 год. 35 хв. в м. Одеса по вул. Фонтанська дорога, 151/9 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: - різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода, порушення мови. Огляд водія на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер», який показав результат тесту – 1,76% проміле, чим порушив вимоги п.2.9.а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі адвокат Ставрост Р.Ю., діючий в інтересах ОСОБА_1 , зазначає, що оскаржувана постанова винесена судом першої інстанції з порушенням норм діючого законодавства. Судом першої інстанції не було повно та всебічно досліджено матеріали справи. Посилається на неналежність наявних в матеріалах справи доказів винуватості ОСОБА_1 .. Відсутність доказів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Крім того, працівниками поліції було проігноровано заперечення ОСОБА_1 щодо незгоди з приладом Драгер.
Посилаючись на такі доводи, адвокат Ставрост Р.Ю., діючий в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі.
У судовому засіданні ОСОБА_1 , його захисник - адвокат Ставрост Р.Ю. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходжу до таких висновків.
Згідно з положеннями ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Мотивуючи винуватість, суд першої інстанції дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП України.
Матеріалами справи, дослідженими судом першої інстанції та перевіреними під час апеляційного розгляду, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 винен у вчиненні адміністративного правопорушення та підлягає притягненню до адміністративної відповідальності, що підтверджується:
1) відомостями, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 026871 від 02.03.2023 року, згідно якого, 02.03.2023 року о 10 год. 35 хв. в м. Одеса по вул. Фонтанська дорога, 151/9 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Hyundai, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: - різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, нестійка хода, порушення мови. Огляд водія на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер», який показав результат тесту – 1,76% проміле, чим порушив вимоги п.2.9.а ПДР;
2) актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат тесту – 1,76% проміле;
3) направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНПООМЦПЗ «ООР» від 02.03.2023 р.. Огляд не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 ;
4) диском з відео фіксацією відносно ОСОБА_1 , на якому зафіксоване правопорушення, яке відбулося 02.03.2023 р..
Надавши об`єктивну правову оцінку доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, не довіряти яким у суду апеляційної інстанції підстав немає.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження такого огляду.
Порядок такого огляду та відмови від його проходження передбачено ст. 266 КУпАП та підзаконними нормативно - правовими актами.
Так відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. п. 2, 3 Розділу ІІ інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція) - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
З вищевказаного слідує, що поліцейський зобов`язаний запропонувати водію транспортного засобу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, провести такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.
Пунктом 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням приладу «Драгер». Незгоди щодо результату огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 працівнику поліції, який складав протокол не висловлював.
Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результатами огляду на стан сп`яніння є позитивна проба – 1,76 % проміле.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР, згідно якого водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, доводи апеляційної скарги про те, що співробітник патрульної поліції, який склав відносно ОСОБА_1 вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення, порушив «Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», є безпідставними. Порушень працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, які свідчать про недійсність такого огляду апеляційним судом не виявлено.
Крім того, з диску відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 висловив свою незгоду вже після початку оформлення поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення.
Посилання апелянта відносно того, що відсутні докази керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 , спростовується самим ОСОБА_1 та його пасажиром, які підтвердили під відеозапис працівникам поліції, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що до початку складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ніяким чином не заперечував факт керування транспортним засобом, клопотань про виклик та допит свідків не було заявлено. 
Крім того вірними є висновки суду першої інстанції, що з наявного у матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що на ньому об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції та перевірені апеляційним судом.
Доводи апеляційної скарги про неналежність наявних в матеріалах справи доказів винуватості ОСОБА_1 є неспроможними, оскільки з вказаних доказів можна дійти до висновку щодо винуватості апелянта у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, вищевказані доводи апеляційної скарги стосовно того, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі не підлягають задоволенню. 
Вбачаючи вищевикладене доводи апеляційної скарги є безпідставними.
Отже, апеляційна скарга є безпідставною, а тому вона не підлягає задоволенню.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи справу, дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України. Підстави для скасування або зміни постанови суду першої інстанції відсутні.
У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 247, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Ставроста Романа Юрійовича, діючого в інтересах ОСОБА_1 , – залишити без задоволення. 

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду:                                        А. П. Заїкін