ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року	Львів	Справа № 140/13065/21 пров. № А/857/14676/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого-судді                    Кузьмича С. М.,
суддів                                        Матковської З.М., Улицького В.З., 
за участю секретаря                    Пославського Д.Б.,
апелянта                                    ОСОБА_1 ,
представник апелянта             Грушицький О.І.,
представника відповідача      Філюк С.В.,
представника третьої особи   Хороша С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року (ухвалене головуючим – суддею Костюкевич С.Ф. у м. Луцьк) у справі № 140/13065/21 за адміністративним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Цуманської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Волинська обласна рада про визнання протиправним та скасування рішення,

                                                       ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із адміністративним позовом до відповідача про визнання протиправним та скасування рішення Цуманської селищної ради № 10/2 від 22.10.2021 «Про передачу майна».
В обґрунтування позовних вимог вказували на те, що спірним рішенням може бути заподіяно шкоди економічному добробуту громади, жителями якої є позивачі, оскільки передача об`єкта призведе до зменшення доходів місцевого бюджету, буде обмежено право на господарську діяльність з огляду на перехід об`єктів до відання обласної ради, а також може бути завдано шкоди іншим інтересам громади, що виражається в обмеженні доступу жителів до послуг, що надаються санаторно-курортним закладом, порушені трудових прав тощо. До того ж позивачі стверджують, що спірне рішення було прийняте без урахування думки жителів громади, зокрема, без проведення громадських слухань та, як наслідок, без надання можливості висловити представникам громади свої заперечення.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18.02.2022, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022, у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 14.03.2023 рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18.02.2022 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2022 скасовано; справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Цуманської селищної ради Луцького району Волинської області, третя особа Волинська обласна рада, про визнання протиправним та скасування рішення направлено на новий розгляд до Волинського окружного адміністративного суду. 
Підставою для скасування рішень судів І та ІІ інстанцій Верховним Судом зазначено, що суди попередніх інстанцій зробили передчасний висновок про відсутність порушених прав позивачів як жителів територіальної громади Цуманської селищної ради, при цьому належним чином суди не перевірили та не дали оцінки доводам чи на час прийняття оскаржуваного рішення були враховані інтереси цих громадян та чи дотримано процедуру прийняття такого рішення радою.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 в задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивачів про те, що Цуманська селищна рада не переслідувала інтересів громади при прийнятті спірного рішення не обґрунтовані та не підтверджуються належними доказами, як і не підтверджені зазначення позивачами обмеження доступу жителів до послуг, що надаються санаторно-курортним закладом, порушення трудових прав чи інші негативні наслідки прийняття оскаржуваного рішення. Крім цього суд дійшов висновку, що суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення не було допущено протиправності дії, які мали б наслідком скасування такого рішення судом.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, ОСОБА_1 , у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та в прийняти нове, яким задовольнити позов.
Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийняте всупереч порядку та інтересам громади, оскільки внаслідок його прийняття з володіння громади безоплатно вибуло комунальне майно, а громада недоотримала доходи у виді орендної плати чи коштів від його приватизації/продажу на конкурентних умовах.
Відповідач та третя особа скористалися своїм правом та подали відзив на апеляційну скаргу в якому просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Апелянта та його представник в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу та надали пояснення, просять апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.
В судовому засіданні представники відповідача та третьої особи, заперечили проти задоволення апеляційної скарги та надали пояснення, просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Інші учасники справи, в судове засідання на виклик суду не з`явилися, явку уповноваженої особи не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, апелянта, його представника, представників відповідача та третьої особи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що Цуманському селищному голові надійшов лист від 02.03.2021 за № 393/35/2-21 у якому Волинська обласна рада з метою збереження, обслуговування та ефективного використання водолікувального комплексу, діагностично-лікувального устаткування, просила розглянути питання про передачу приміщень водолікувального комплексу і термального комплексів та матеріальних активів у спільну власність територіальних громад, сіл, селищ, міст Волинської області для подальшого використання комунальним підприємством «Санаторій матері і дитини «Пролісок».
З протоколу № 4 від 09.07.2021 Цуманської селищної ради вбачається, що комісія з питань комунальної власності, житлово-комунального господарства, енергозабезпечення та транспорту з метою збереження, обслуговування та ефективного використання водолікувального комплексу, діагностичного лікувального устаткування, вважала доцільним надати згоду на передачу матеріальних активів, що отримані в результаті реалізації проекту IPBU.01.02.00-78-484/11-00 «Розвиток співробітництва в галузі санаторно-курортного туризму на польсько-українському прикордонні» головному партнеру проекту Волинській обласні раді.
22.10.2021 Цуманська селищна рада керуючись ст. 26, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» враховуючи рішення Волинської обласної ради від 07.09.2017 № 15/37 «Про надання згоди на прийняття у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст області приміщень водолікувального і термального корпусів та матеріальних активів, створених за результатами реалізації проекту PBU/0484/l1» Розвиток співробітництва в галузі санаторно- курортного туризму на польсько-українському прикордонні», клопотання Волинської обласної ради від 02.03.2021 № 393/35/2-21, з метою збереження, обслуговування та ефективного використання водолікувального комплексу, діагностично-лікувального устаткування, вирішила:
1. Передати з комунальної власності Цуманської селищної ради Луцького району Волинської області у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст області в особі Волинської обласної ради будівлі у с. Грем`яче Луцького району Волинської області: водолікувального корпусу на вул. Грушевського, 101; громадського будинку (термального басейну) на вул. Грушевського, 101а, та матеріальні активи (згідно з додатком), створені за результатами реалізації проекту PBU/0484/11 «Розвиток співробітництва в галузі санаторно-курортного туризму на польсько-українському прикордонні», а також земельні ділянки: площею 0,1 га (кадастровий номер: 0721881300:04:000:0891), площею 0,2589 га (кадастровий номер: 0721881300:01:001:0537), розташовані за адресою: вул. Грушевського, 100, с. Грем`яче Луцького району, Волинської області.
2. Цуманському селищному голові Анатолію Дорошуку та голові Волинської обласної ради Григорію Недопаду забезпечити передачу майна, зазначеного у пункті 1 рішення, у встановленому законом порядку, та в місячний термін підписати акти приймания-передачі.
Вважаючи рішення Цуманської селищної ради № 10/2 від 22.10.2021 «Про передачу майна» протиправним, позивачі звернулися до суду з відповідними позовними вимогами.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом спірних правовідносин є правомірність рішення Цуманської сільської ради від 22.10.2021 «Про передачу майна», яким передано з комунальної власності Цуманської сільської ради  у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст області в особі Волинської облради будівлі у с. Грем`яче Луцького району Волинської області: водолікувального корпусу на вул. Грушевського, 101; громадського будинку (термального басейну) на вул. Грушевського, 101а, та матеріальні активи (згідно з додатком), створені за результатами реалізації проекту PBU/0484/11 «Розвиток співробітництва в галузі санаторно-курортного туризму на польсько-українському прикордонні», а також земельні ділянки: площею 0,1 га (кадастровий номер: 0721881300:04:000:0891), площею 0,2589 га (кадастровий номер: 0721881300:01:001:0537), розташовані за адресою: вул. Грушевського, 100, с. Грем`яче Луцького району Волинської області.
Так, відповідно до ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Згідно частин 1, 2 ст. 10 вказаного Закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Обласні та районні ради є органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами, а також повноважень, переданих їм сільськими, селищними, міськими радами.
Сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання (ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).
Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.
Згідно з ч. 4 статті 60 цього Закону районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад.
Частинами 5, 6 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.
Доцільність, порядок та умови відчуження об`єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Доходи від відчуження об`єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку.
Відповідно до ч. 8 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.
Також п. 2 ч. 9 цієї ж статті визначено, що сільські, селищні, міські, районні в містах (у разі їх створення) ради мають право на переважне придбання в комунальну власність приміщень, споруд, інших об`єктів, розташованих на відповідній території, якщо вони можуть бути використані для забезпечення комунально-побутових та соціально-культурних потреб територіальних громад.
Відповідно до п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільської, селищної, міської ради належить прийняття рішень на пленарних засідань, зокрема, щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об`єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.
Відповідно до  Рішенні від 16.04.2009 № 7-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі, встановлені, зокрема, приписами статей 19, 140, 143, 144, 146 Основного Закону України. З аналізу вказаних конституційних положень вбачається, що ці органи місцевого самоврядування, здійснюючи владу і самостійно вирішуючи питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції, та приймаючи рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Такі ж положення закріплені також у статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування, яка встановлює, що головні повноваження і функції органів місцевого самоврядування визначаються Конституцією або законом; органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене із сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу; повноваження, якими наділяються органи місцевого самоврядування, як правило, мають бути повними і виключними.
Відтак, питання щодо управління об`єктами комунальної територіальних громад сіл, селищ, міст входять до компетенції відповідних рад та вирішуються ними на пленарних засіданнях. Тому Цуманська селищна рада уповноважена розглядати рішення щодо, в тому числі, відчуження майна комунальної власності.
Відповідно до ст. 329 Цивільного кодексу України юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом.
Як вірно зазначив суд першої інстанції, що з наведених норм вбачається, що територіальні громади набувають права власності на об`єкти нерухомого майна на підставі та з моменту прийняття рішення відповідною районною, обласною радою про надання згоди на передачу таких об`єктів. 
Тому прийняття органом місцевого самоврядування рішення про передачу майна з комунальної власності до спільної власності обласної ради має наслідком виникнення в іншого суб`єкта публічного права (обласної ради) права власності на об`єкт нерухомого майна, відповідно, до останнього переходять усі майнові права на цей об`єкт.
Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах від 23.01.2019 у справі № 808/703/18 та від 30.01.2019 у справі № 814/917/18.
Разом з цим, Цуманська селищна рада, приймаючи оскаржуване рішення діяла саме в інтересах громади.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що майно передане з комунальної власності Цуманської селищної ради Луцького району Волинської області у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Волинської області, від імені яких виступає Волинська обласна рада, з моменту створення (будівництва) та придбання майна не використовувалось самостійно Цуманською селищною радою (після завершення децентралізації) та Грем`яченською сільською радою (до моменту завершення децентралізації). Прибутку з його використання окремо відповідачем та його попередником (Грем`яченською сільською радою) не надходило. Зазначене майно стало результатом реалізації проекту PBU/0484/11 «Розвиток співробітництва в галузі санаторно-курортного туризму на польсько- українському прикордонні», сторонами якого виступали Волинська обласна рада, як Бенефіціар (Головний партнер), Гміна Біща (Партнер 1), Грем`яченська сільська рада (Партнер 2) та Громадська Організація «Волинське Товариство Вчених і Інноваторів» (партнер 3).
Відповідно до п. 7.1, 7.3. Додатку II - Загальні положення 7.1. Проекту PBU/0484/11 право власності, право інтелектуальної і промислової власності на результати Проекту, звіти і інші документи, що з ним пов`язані, належать Бенефіціару, тобто Волинській обласній раді.
За Проектом PBU/0484/11, іще на початковій стадії даного договору було визначено правовий статус майна, що буде створено за наслідками реалізації Проекту. Водночас, визначено термін, протягом якого заборонено отримувати прибуток із такого майна, відтак твердження позивачів про «упущені вигоди» не підтверджене відповідними доказами по справі.
Так, передане у спільну власність територіальних громад майно перебуває у складі єдиного майнового комплексу Комунального підприємства «Санаторій матері і дитини «Пролісок», засновником якого є Волинська обласна рада. Вказане підприємство розташоване на території Цуманської громади, сплачує до місцевого бюджету податки, а також продовжує задовольняти потреби як жителів громади, так і всієї області та України.
Передане майно: водолікувальний корпус та термальний басейн під`єднані до комунікацій, мереж комунального підприємства «Санаторій матері і дитини «Пролісок» та ним постійно використовувалось та використовується.
Стосовно ж питання наповнення місцевого бюджету, сплату податків до місцевого бюджету здійснює комунальне підприємство, яке, водночас, зареєстроване на території Цуманської селищної територіальної громади, що підтверджується дослідженою судом випискою з бюджетного програмного забезпечення про сплату підприємством податків та зборів до бюджету Цуманської ТГ (2021- 2023 роки), де, зокрема, вбачається, що за 2022 рік, підприємство сплатило понад 2,7 млн податків до місцевого бюджету.
Згідно довідки, наданої Комунальним підприємством «Санаторій матері і дитини «Пролісок» (додається) вбачається, що Єдиний соціальний внесок, що сплачується та сплачувався Санаторієм до місцевого бюджету (Цуманської селищної ради, на території якої підприємство зареєстроване) в період 2020, 2021 та 2022 років, Така сума сплаченого ЄСВ збільшувалася щорічно (1857643 грн, 2595414 грн та 2788141 грн, відповідно). Сума ПДВ за 2020 рік становила 724876 грн, за 2021 рік 2861985 грн та 2919505 грн. Розмір сплаченого ПДФО 1498427 грн за 2020 рік, 2002823 грн за 2021 та 2161428 грн за 2022 рік. Аналогічно, збільшувались розміри сплачених військового збору, екологічного податку, податку за користування надрами та спец використання води, податку на прибуток.
Відтак, враховуючи прийняття Цуманською селищною радою спірного рішення в жовтні 2021 року, економічні показники надходжень податків як до місцевого (Цуманської селищної ради), так і до державного бюджетів не зменшились, а збільшились. Відповідно, дані обставини спростовують твердження позивачів щодо неврахування економічних інтересів громади.
Крім цього, суд зауважує, що усе передане майно знаходиться на території комунального підприємства Волинської обласної ради, при цьому автономне використання переданого за спірним рішенням водолікувального корпусу та басейну Цуманською селищною радою є неможливим через відсутності власних комунікацій та комплексу послуг, які забезпечує комунальне підприємство «Санаторій матері і дитини «Пролісок».
Інші інтереси громади також відповідачем порушені не були, оскільки мешканці громади не позбавлені права користування переданим майном і по даний час, екологічні ризики також відсутні, оскільки діяльність Санаторію не відноситься до шкідливих та не наносить шкоди довкіллю.
На підтвердження провадження підприємством активної діяльності судом досліджені скріншоти із сторінки Санаторій «Пролісок» у мережі «Фейсбук», які додані відповідачем до матеріалів позову, де підприємство надає усім бажаючим, в тому числі населенню громади перелік послуг, в тому числі, і в лікувальних басейнах.
Відтак, доводи позивачів про те, що Цуманська селищна рада не переслідувала інтересів громади при прийнятті спірного рішення не обґрунтовані та не підтверджуються належними доказами, як і не підтверджені зазначення позивачами обмеження доступу жителів до послуг, що надаються санаторно-курортним закладом, порушення трудових прав чи інші негативні наслідки прийняття оскаржуваного рішення.
Щодо порушення дотримання процедури прийняття оскаржуваного рішення, то суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.
Як слідує з матеріалів справи та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що більшістю голосів депутатів Цуманської селищної ради оскаржуване рішення включене до порядку денного, більшістю голосів депутатів прийнято оскаржуване рішення про передачу майна відповідно до вимог Регламенту, зокрема, проект рішення двічі розглядався на засіданнях постійної комісії селищної ради з питань комунальної власності, житлово-комунального господарства, енергозабезпечення та транспорту, що підтверджується дослідженими судом копіями протоколів № 3 від 12.04.2021, № 4 від 09.07.2021, які містяться у матеріалах справи; проект рішення був оприлюднений на веб-сайті Цуманської селищної ради 23.03.2021 о 08:20, відтак, депутати селищної ради і населення були або ж мали б бути ознайомлені із текстом оскаржуваного рішення.
Так, згідно додаткових пояснень Цуманської сільської ради поданих до апеляційного суду додатково встановлено, що на підставі звернення Волинської обласної ради у березні 2021 року, виконавчим апаратом Цуманської селищної ради було підготовлено проєкт рішення. При цьому, спершу було розроблено «чорновий» проект рішення, де у п.1 зазначалось лише про передачу майна, без земельних ділянок. Проект рішення мав назву «Про передачу у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст області приміщень водолікувального і термального корпусів та матеріальних активів, створених за результатами реалізації проекту PBU/0484/11 «Розвиток співробітництва в галузі санаторно-курортного туризму на польсько-українському прикордонні» на баланс комунального підприємства «Санаторій матері і дитини «Пролісок».
Проте згодом проект рішення було доопрацьовано, зокрема додано земельні ділянки з відповідними кадастровими номерами, додано пункт 2, яким зобов`язано голів Цуманської селищної ради та Волинської обласної ради забезпечити передачу майна, змінено назву проекту рішення на «Про передачу майна» та нумерацію пунктів рішення. 
Такий проект рішення оприлюднено на офіційному сайті селищної ради (https://cumanskagromada. gov.ua/sesiya-6-14-58-45-19-03-2021/?p=2) в березні 2021 року, де він міститься по даний час. 
12.04.2021 проект рішення «Про передачу майна» було винесено на засідання «майнової комісії» (постійної комісії селищної ради з питань комунальної власності, житлово-комунального господарства, енергозабезпечення та транспорту), про що зазначено в п. 1 протоколу № 3 засідання комісії - Порядок денний. Комісія рекомендувала відкласти розгляд питання про передачу майна з метою виїзду безпосередньо в санаторій «Пролісок» для проведення інвентаризації майна, що передається. На пленарному засіданні селищної ради, яка відбулась 13.04.2021, до порядку денного якої було включено цей же (оприлюднений) проект рішення, селищний голова озвучив присутнім депутатам текст проекту рішення, ознайомивши у такий спосіб із його змістом. Однак, за рекомендаціями «майнової комісії» питання було перенесене з метою довивчення. Копія витягу з протоколу № 3 засідання постійної комісії селищної ради з питань комунальної власності, житлово- комунального господарства, енергозабезпечення та транспорту від 12.04.2021 додається.
У липні 2021 року проект рішення було включено до порядку денного восьмої сесії, що відбулась 09.07.2021. Повторно проект рішення не оприлюднювався, оскільки, як зазначалось вище, він вже був оприлюднений у березні 2021 року, де міститься по даний час.
Окрім цього, 09.07.2021 проект рішення «Про передачу майна» повторно був розглянутий на засіданні «майнової комісії» (постійної комісії селищної ради з питань комунальної власності, житлово-комунального господарства, енергозабезпечення та транспорту). Комісією встановлено, що:
«- 09.06.2021 було здійснено з метою оцінки стану водолікувального та термального корпусів, які оснащені діагностично-лікувальним устаткуванням та інвентаремдля лікування хвороб опорно-рухового апарату. В результаті виїзду було відмічено, що приміщення знаходяться в незадовільному стані та потребують вкладення значних інвестицій. Такі кошти у громаді відсутні;
- відповідно договору передачі в оренду комунальному підприємства «Санаторій матері і дитини «Пролісок» водолікувального корпусу, будівлі термального басейну та іншого майна орендна плата становить всього 1 грн. за кв.м., тобто кошти, які надходять в бюджет ОТГ за орендну не є визначальним;
- важливим ризиком є можливість перереєстрації КП «Санаторій матері і дитини «Пролісок» у м. Луцьк, що призведе до втрати будь-яких надходжень до бюджету громади;
- відповідно до п. 7.1, 7.3. статті додатку ІІ «Загальні положення», що стосуються грантових договорів, які фінансуються з коштів Європейського Союзу в межах зовнішньої діяльності, право власності, право інтелектуальної і промислової власності на результати вище вказаного Проекту, звіти і інші документи, що з ним пов`язані, належать головному партнеру – Бенефіціару, тобто Волинській обласній раді.»
Відтак, постійною комісією селищної ради з питань комунальної власності, житлово-комунального господарства, енергозабезпечення та транспорту встановлено усі ті обставини, про які зазначив Верховий Суд, повернувши справу на повторний розгляд.
Тобто, комісією досліджено інтереси громади та економічну доцільність передачі, ризики в разі не передачі такого майна, усі перелічені висновки наведені в протоколі засідання комісії. Копія зазначеного протоколу додається.
Таким чином, комісією в результаті обговорення та враховуючи вище викладені факти  рекомендовано передати майно головному партнеру проекту – Волинській обласній раді.
Однак, на пленарному засіданні Цуманської селищної ради у зв`язку із недостатньою кількістю голосів, рішення не було прийнято. Копія витягу з протоколу пленарного засідання додається.
У жовтні 2021 року цей же проект рішення «Про передачу майна» з ініціативи селищного голови, підтриманої більшістю депутатів (за – «14», проти – «7», утримався – «3», не голосував – «0»), було включено до порядку денного десятої сесії. Повторно проект рішення не оприлюднювався, оскільки на день розгляду та по даний час міститься на сайті селищної ради. Разом з тим, перед обговоренням та голосуванням селищний голова озвучував проект рішення, про що зазначено в протоколі пленарного засідання десятої сесії Цуманської селищної ради. Відповідно, депутати селищної ради були ознайомлені із змістом оскаржуваного рішення, що підтверджується відповідним зазначенням у протоколі засідання сесії ради та неодноразовим винесенням питання на розгляд засідання постійної «майнової» комісії та сесії ради. Голосуванню щодо вказаного рішення і його прийняттю передувала певна дискусія. При цьому, не було винесено жодної пропозиції щодо зняття (виключення) питання з порядку денного, винесення на розгляд ще однієї комісії селищної ради, в тому числі земельної. Разом з тим, Регламент ради дозволяє оголошувати перерви для можливості проведення засідань постійних комісій чи вносити будь-які інші пропозиції на розгляд ради. Отже, всі депутати, які були присутні на десятій сесії, що відбулась у жовтні 2021 року, були ознайомлені із проектом оскаржуваного рішення. Відтак, більшістю депутатів (за – «14», проти – «7», утримався – «3», не голосував – «0»), які територіальною громадою уповноважені представляти її інтереси у представницькому органі місцевого самоврядування, оскаржуване рішення про передачу майна було прийняте.
Враховуючи викладене вище можна дійти висновку, що наявні документи засвідчують про оприлюднення, винесення двічі на засідання «майнової» комісії та неодноразово на сесії ради проекту рішення «Про передачу майна», включення його до порядку денного сесій ради відповідно до вимог Закону більшістю голосів та прийняття, дослідження інтересів громади та економічної доцільності/вигоди від передачі чи не передачі майна постійною комісією, а тому підстав для його скасування не вбачаємо.
Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.
У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості
Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, що можуть бути допущені під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.
Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.
Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення.
Стосовно можливих процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.
Отже, порушення процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №813/1790/18.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції, що суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення не було допущено протиправності дії, які мали б наслідком скасування такого рішення судом.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду — без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року у справі № 140/13065/21 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	З. М. Матковська 	
 	 	В. З. Улицький  	
Повне судове рішення складено 08 грудня 2023 року