ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/581/23 Справа № 708/1005/23 Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Акулов Є. М.   Доповідач в апеляційній інстанції Соломка І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М       У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2023 року                                                                                      м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №708/1005/23 щодо ОСОБА_1 , що надійшли з Чигиринського районного суду Черкаської області за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и л а:

Постановою Чигиринського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2023 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого завгоспом в КНП «ЧБЛ» ЧМР, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік; постановлено стягнути на користь держави судовий збір у сумі 536 грн. 80 коп. 

Як встановлено судом першої інстанції, 22 серпня 2023 року о 20:58 в м. Чигирин по вул. Вільного Козацтва, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом VIPER, д.н.з. НОМЕР_2 , належного ОСОБА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу, у встановленому законом порядку, із застосуванням спеціального технічного пристрою Драгер 6810. Результат 0.77 проміле, номер результату 2803, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду, вважаючи її незаконною, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати постанову Чигиринського районного суду Черкаської області від 20.09.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Апеляційні вимоги обгрунтував тим, що його дружина ОСОБА_3 хворіє, має серцево-судинні захворювання. Близько 21 год. 22.08.2023 їй стало погано, в неї заболіло серце, вона почала кричати, що помирає, та попросила дати їй «Барбовал», який їй допомагав. Втім зазначені ліки скінчилися, тому вона попросила його терміново з`їздити за ними до аптеки, і він поїхав та був зупинений поліцією. Інших людей, щоб могли поїхати на мопеді за ліками не було. Був зупинений працівниками поліції та притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП, оскільки керував мопедом без шолома. Зауважив, що працівники поліції, які його зупинили, не представилися та не показали свої службові посвідчення, їх було четверо, вели себе хаотично, постійно щось говорили з різних сторін. В подальшому один з поліцейських запропонував йому пройти освідування на стан сп`яніння, на що він погодився, так як алкоголь не вживав. При відсутності освітлення та будь-якої видимості йому надали якийсь пристрій, чи був він герметично запакований стверджувати не можна, так як освітлення було незадовільне, він по вказівці поліцейського зняв целофан з нього та вставив його в неідентифікований пристрій, після чого з четвертого разу він зміг його продути, результат показав 0.77 ‰, з яким він не погодився та свою вину заперечив, зауваживши, що він вживав лише квас.
В подальшому при закінченні спілкування з поліцейськими він наголосив, що правопорушення не скоював, з результатом не згідний, про що зробив відповідну помітку в протоколі, поліцейські забрали в нього посвідчення водія та поїхали, сказавши йому, щоб він їхав далі.
Зауважує, що працівниками поліції йому не було роз`яснено суті правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, та ст.266 КУпАП.
Зазначив, що відео, що знаходиться в матеріалах справи підтверджує лише факт його керування мопедом, а відео проходження його освідування на стан сп`яніння - незадовільної якості та не може бути належним та допустимим доказом у справі, оскільки вимкнуте світло, відео не є безперервним та складається з відрізків, а тому матеріали повинні були оформлятися за участі понятих, чого працівниками поліції зроблено не було.
Крім того, зазначає, що в матеріалах відсутні документи, що підтверджують факт повірки та сертифікацію приладу «Драгер», його номер, ідентифікацію, зокрема, сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку.
Разом з тим, апелянт вказує, що поліцейським до матеріалів справи не додано належних та допустимих доказів на підтвердження його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а також вважає, що працівниками поліції 22.08.2023 щодо нього було вчинено неправомірні дії, що полягали в провокуванні на вчинення ним адміністративного правопорушення, вважає, що вони штучно створили доказову базу для складання протоколу про адміністративне правопорушення.
19.10.2023 на електронну пошту Черкаського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Поліщука А.Ю. надійшло клопотання про закриття адміністративного провадження, в якому він просив визнати відеозапис з бодікамер поліцейських зроблений о 20:58 22.08.2023 при складанні адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 в м. Чигирин по вул. Вільного Козацтва недопустимим, виключити його з переліку доказів у справі та закрити провадження по справі № 708/1005/23 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП з підстав, визначених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Заслухавши думку апелянта ОСОБА_1 та його представника - адвоката Поліщука А.Ю., які підтримали вимоги апеляційної скарги, та просили її задовольнити, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п.2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ст. 130 КУпАП настає виключно за : керування транспортними засобами особами, які перебувають в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується: даними протоколу про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 № 493912 від 22.08.2023 року, в якому зафіксовано місце, дата та час його складання та результат освідування на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, яким керував правопорушник (а.с.2); даними акту огляду водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння та даними висновку приладу Drager Alkotest 6810 від 22.08.2023 р., відповідно до якого після тестування у ОСОБА_1 встановлений результат - 0,77 проміле, які підписані правопорушником без жодних зауважень та заперечень, що збігається із відомостями оптичного диску DVD-R, на якому зафіксовано згода правопорушника добровільно пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу, проходження огляду на стан сп`яніння, проведеного 22.08.2023 (а.с.4-5, 9); даними дослідженого оптичного диску DVD-R (а.с. 9).
Дослідивши вказані докази та надавши їм належну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, наявності підстав для притягнення його до відповідальності та на законних підставах наклав на нього стягнення, належним чином мотивувавши своє рішення.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
Так, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння, визначений ст.266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому Інструкція № 1452/735).
Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
За ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів.
Для встановлення істини у справі та прийняття законного рішення, апеляційним судом був переглянутий відеозапис з бодікамер та автомобільного реєстратора працівників поліції щодо подій від 22.08.2023 за участі ОСОБА_1 , який є об`єктивним доказом у справі, незалежним від суб`єктивного сприйняття будь-якої особи. Зі змісту якого встановлено, що працівниками поліції був зупинений водій ОСОБА_1 , який керував мопедом VIPER, д.н.з. НОМЕР_2 , без шолому, чим порушив п.2.3.г ПДР України за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст.121 КУпАП.
При спілкуванні з ОСОБА_1 працівниками поліції у нього були встановлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, зокрема на місці зупинки автомобіля за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 погодився і пройшов вказаний тест, результат якого склав - 0.77 ‰. Отже, ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. На запитання працівників поліції ОСОБА_1 повідомив, що він не вживав алкогольні напої, а пив квас.
Працівниками поліції були роз`яснені ОСОБА_1 права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що підтверджується його підписом в протоколі про адміністративне правопорушення, та йому було запропоновано надати пояснення щодо обставин, але останній відмовився. 
Слід відмітити, що ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення, та не висловлював будь-яких зауважень до його змісту, при цьому зазначив, що не згідний, однак будь яких пояснень з чим саме ОСОБА_1 не згідний не вказав. Щодо результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 вказав, що не вживав алкогольних напоїв, а пив квас, при цьому не наполягав на проведенні медичного огляду у закладі охорони здоров`я щодо стану сп`яніння, а також не заперечував, що не був водієм та не керував зазначеним транспортним засобом. Також, в роздрукованому тесті приладу «Драгер» від 22.08.2023 в якому зазначено результат його проходження на ста алкогольного сп`яніння - 0.77‰, ОСОБА_1 поставив свій підпис, чим фактично погодився з вказаним результатом.
Доводи апелянта про те, що він діяв в межах крайньої необхідності, і про це він давав пояснення апеляційному суду, яка полягала в тому, що у зв`язку з поганим станом здоров`я дружини він змушений був поїхати до аптеки за лікарським препаратом «Барбовал», по дорозі до якої він і був зупинений працівниками поліції, є безпідставними та спростовуються переглянутим відеозаписом події від 22.08.2023 за участі ОСОБА_1 з якого вбачається, що у розмові з працівниками поліції ОСОБА_1 жодного разу не сказав, що у його дружини погіршилось здоров`я і він їхав до аптеки за краплями «Барбовал», про це він не зазначив ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в будь-яких письмових поясненнях, тому така версія ОСОБА_1 є надуманою і свідчить про намагання останнього уникнути адміністративної відповідальності. 
Твердження ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції 22.08.2023 по відношенню до нього було вчинено неправомірні дії, що полягали в провокуванні на вчинення ним адміністративного правопорушення, є безпідставними, оскільки матеріали справи не містять доказів про те, що апелянт звертався з скаргою на незаконні дії працівників поліції до відповідних органів, та відсутні будь-які процесуальні документи, що свідчили б про результат розгляду такої скарги у разі її подачі.
Твердження апелянта про те, що поліцейським до матеріалів справи не додано належних та допустимих доказів на підтвердження його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є неспроможними, оскільки спростовуються наявністю доказів, що знаходяться в матеріалах справи, та яким судом дана належна оцінка.
Щодо доводів апеляційної скарги в частині відсутності сертифікату відповідності та підтвердження про проходження повірки приладу Драгер, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до Європейського стандарту EN 15964: 2011, який наказом Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 30.12.2014 №1494 прийнято як національний стандарт із позначенням ДСТУ EN 15964: 2014 «Пристрої багаторазового використання для контролю видихуваного повітря. Вимоги та методи випробувань» (EN 15964: 2011, IDT), газоаналізатори для контролю вмісту алкоголю у повітрі Drager Alcotest® концерна Drager Safety AG & Co. KGaA (Німеччина) в Україні використовуються за правилами зазначеного стандарту.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 № 1314-VII (зі змінами) термін періодичної повірки засобів вимірювань використовується в такому сенсі перевірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал).
Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірники вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 №1747 і становить 1 рік. Максимальний інтервал між «Сервісним технічним обслуговуванням», «градуювання» та міжповірочний інтервал вказаних приладів становить 1 рік.
Для використання приладів у професійній діяльності в підрозділах Департаменту патрульної служби та Управління національної поліції, Міністерства охорони здоров`я, службах охорони праці та безпеки підприємств необхідно своєчасне проведення операцій «Сервісне обслуговування», «Калібрування» та «Повірка» принаймні 1 раз на 12 місяців.
Як вбачається з роздрукованого тесту приладу «Драгер» 6810, номер результату 2803 від 22.08.2023, щодо результатів проходження освідування на алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 , який становить 0.77‰, останнє калібрування даного приладу було здійснено 22.06.2023, що свідчить про його належну роботу. Більш того, слід зауважити, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції та проходження освідування за допомогою приладу «Драгер» не звертався до працівників поліції з проханням надати йому для ознайомлення документи щодо вказаного приладу, а тому його доводи про відсутність сертефікату до приладу «Драгер» є безпідставними. 
Щодо доводів апелянта про те, що його огляд на стан сп`яніння був проведений працівниками поліції з порушенням вимог ст.266 КУпАП, зокрема, не вівся безперервний відеозапис, тобто наданий запис є фрагментований, є неспроможними, оскільки суд при розгляді справи аналізує лише той об`єм доказів, який наданий суду. Факт відсутності безперервного відео, не змінює відомостей та даних в тій частині, які були надані для дослідження суду та узгоджуються з іншими доказами у справі в їх сукупності. Окрім того, обов`язок поліцейського вести відеозйомку безперервно не є абсолютним та відповідно до вимог п. п. 5, 8 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису поліцейський має право відступити від цих вимог за певних умов. З цих же підстав, не підлягає до задоволення і клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Поліщука А.Ю. в якому він просив визнати відеозапис з бодікамер поліцейських зроблений о 20:58 22.08.2023 при складанні адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 в м. Чигирин по вул. Вільного Козацтва недопустимим та виключити його з переліку доказів. При цьому, оскільки під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння поліцейські застосовували технічні засоби відеозапису, то присутність свідків є необов`язковою. 
Враховуючи наявність зафіксованих відеокамерами поліцейських даних, у суду апеляційної інстанції відсутні правові та фактичні підстави ставити під сумнів відомості протоколу про адміністративне правопорушення. Зазначені дані походять з різних джерел, логічно та послідовно доповнюють та не протирічать один одному, що свідчить про їх об`єктивність. 
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Тому, доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими.
Всі інші апеляційні доводи, викладені в скарзі, не спростовують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.
Згідно сукупності досліджених судом доказів, які узгоджуються між собою, судом першої інстанції вірно встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Адміністративне стягнення судом накладено на ОСОБА_1 з дотриманням правил, передбачених вимогами ст.ст.33, 34, 35 КУпАП, з урахуванням всіх обставин адміністративного провадження та особи правопорушника, є розмірним до вчиненого і справедливим. 
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що постанова Чигиринського районного суду Черкаської області від 20.09.2023 відносно ОСОБА_1 є законною, обгрунтованою, та вмотивованою і її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, - 

п о с т а н о в и л а :

Постанову Чигиринського районного суду Черкаської області від 20 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка