Номер провадження: 22-ц/813/6735/23 
Справа № 493/761/23
Головуючий у першій інстанції Тітова Т.П.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Таварткіладзе О.М.,
суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О., 
за участю секретаря судового засідання: Трофименка О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 01 червня 2023 року про відмову у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Балтського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 01 червня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду,  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 01 червня 2023 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наведених у цій постанові підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 п.6 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до ч.1 п.4 ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що вже є рішення, яке набрало законної сили, у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інтанції, з огляду на наступне.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до встановленого в цивільному судочинстві принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).
Частина 1 ст.15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).
Відповідно доположень ст. ст. 186, 187 ЦПК України, суддя після одержання позовної заяви до відкриття провадження у справі з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. ст. 175 і 177 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.
Статтею 186 ЦПК України визначені підстави для відмови у відкритті провадження у справі.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.
Відповідно до наведеної норми спори є тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто - коли спори повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
Нетотожність хоча б одного із цих елементів перешкоджає відмові у відкритті провадження у справі з підстав, що передбачені п. 2 ч.1 ст. 186 ЦПК України.
Зазначені підстави для відмови у відкритті провадження у справі спрямовані на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті.
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції посилався на рішення Балтського районного суду Одеської області від 01 серпня 2018 року, яке набрало законної сили, у справі № 493/1053/18, за наслідками розгляду позову  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Балтський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану про розірвання шлюбу та виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини, який на думку суду, за предметом спору, підставами та складом учасників справи є тотожним позову, з яким звернулась позивачка. 
Тобто, суд вважав, що питання батьківства між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, вже вирішено рішенням Балтського районного суду Одеської області від 01 серпня 2018 року у справі № 493/1053/18, яке набрало законної сили, і якщо позивачка з таким рішенням суду не згодна, вона повинна його оскаржити в апеляційному порядку, а не звертатися до суду з новим позовом, ставивши на розгляд те саме питання.
Проте, такі висновки суду є помилковими, оскільки у справі № 493/1053/18, рішення по якій набрало законної сили, предметом позову були вимоги про розірвання шлюбу та виключення відомостей про батьківство з актового запису про народження дитини.
Позов було пред`явлено  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Балтський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану, в якому він обґрунтовував вимоги тим, що спільне житя з відповідачем не склалося, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сімейних відносин не підтримують, шлюб фактично носить формальний характер, у зв`язку з чим просив розірвати шлюб. Крім того, позивач вказував, що не вважає себе біологічним батьком дитини ОСОБА_3 , оскільки на момент її зачаття, він перебував у відрядженні в іншому місті і тривалий час не підтримував з відповідачем стосунків, у зв`язку з чим просив виключити з актового запису про народження дитини відомості, що він є батьком. 
В той же час, у справі № 493/761/23 позивачем є ОСОБА_1 , яка звернулась з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи: Балтського відділу державної реєстрації актів цивільного стану.
Предметом позову у цій справі є визнання ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язання Балтський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни у книгу записів актів громадянського стану про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 та на підставі цього видати нове свідоцтво про народження дитини.
Обставини цього позову обґрунтовані тим, що 23.01.2016 року між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб, в якому ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитина – дочка ОСОБА_3 . В свідоцтві про народження дитини її батьком був вказаний відповідач - ОСОБА_2 . Внаслідок нових стосунків, які утворились у відповідача, подружнє життя між сторонами було зруйноване. Відповідач наполягав на розлученні та почав невизнавати себе біологічним батьком дитини. 01 серпня 2018 року за позовом ОСОБА_2 шлюб між сторонами було розірвано та виключено з актового запису про народження дитини відомості про нього, як батька. При цьому, як зазначає позивачка, вона дійсно не заперечувала проти задоволення позову, оскільки мала глибоку образу на чоловіка та не розуміла наслідків виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. Разом з тим, під час розгляду позову відповідача, генетична експертиза не проводилась та обставини чи є відповідач дійсно батьком дочки ОСОБА_3 , не встановлювались. На теперішній час ходять різні плітки щодо народження дитини та відносно того, хто є її батьком, що суттєво впливає на психологічний стан дитини. Оскільки батьком дитини є дійсно відповідач, що може підтвердити генетична експертиза, позивачка звернулася з цим позовом до суду.
Таким чином, проаналізувавши дві справи – № 493/1053/18 та № 493/761/23, колегія суддів приходить до висновку, що предмет і підстави позову (обставини, якими обґрунтовується звернення до суду) у кожній із цих справ є різними. 
За правилами п. 2 ч. 1 ст. 186 ЦПК України  суддя може відмовити у відкритті провадження у справі лише у тому випадку, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Оскільки матеріально-правові вимоги та обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги у справах № 493/1053/18 та № 493/761/23 є різними, суд не мав правових підстав для відмови у відкритті провадження у справі.
За таких обставин, ухвала Балтського районного суду Одеської області від 01 червня 2023 року про відмову у відкритті провадження підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду з вирішенням питання щодо відкриття провадження у справі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367, п.6 ч.1 ст.374, 379, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, суд -
                        П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу Балтського районного суду Одеської області від 01 червня 2023 року про відмову у відкритті провадження– скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено: 08.12.2023 року.

Головуючий                                                        О.М. Таварткіладзе

Судді:                                                        А.П. Заїкін

                                                                       С.О. Погорєлова