ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року 
м. Київ
справа №0840/3532/18
адміністративне провадження № К/9901/10156/19  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
суддя-доповідач - Стародуб О.П.,
судді: Єзеров А.А., Кравчук В.М.,
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.11.2018 (суддя - Садовий І.В.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.03.2019 (суддя - доповідач - Шальєва В.А., судді: Білак С.В., Малиш Н.І.)
у справі за позовом Селянського (фермерського) господарства «Даня» до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.  
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
Селянське (фермерського) господарство «Даня» звернулось до суду з позовом, в якому з урахуванням уточень, просило:
- визнати протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області щодо відмови у наданні Селянському (фермерському) господарству «Даня» згоди на поділ земельної ділянки (кадастровий номер - 2322183500:06:001:0035), загальною площею 33,5154 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Долинська сільська рада, за межами населених пунктів, викладену у листі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 06.08.2018 №27-8-0.302-5135/2-18;
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області надати Селянському (фермерському) господарству «Даня» відповідно до п. «є» ст. 56 Закону України «Про землеустрій», згоду на поділ земельної ділянки, що знаходиться в постійному користуванні Селянського  (фермерського) господарства «Даня» з метою формування технічної документації з землеустрою щодо поділу земельної ділянки (кадастровий номер -2322183500:06:001:0035), загальною площею 33,5154 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Долинська сільська рада, за межами населених пунктів.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
11.07.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою № 31 від 09.07.2018, яка була зареєстрована канцелярією за вх. №27-4056/0/1-18, про надання згоди на поділ земельної ділянки для розробки технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки (кадастровий номер - 2322183500:06:001:0035), що є у постійному користуванні Селянського  (фермерського) господарства «Даня», витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (індексний номер витягу: 82540432) (а.с. 30, а.с. 60-61).
В заяві зазначено, що земельна ділянка загальною площею 33,5154 га. знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Долинська сільська рада, за межами населених пунктів. Мета поділу земельної ділянки - реалізація права членів фермерського господарства, відповідно до статті 13 Закону України «Про фермерське господарство» та статей 31 та 32 Земельного кодексу України на одержання безоплатно у власність наданих їм у користування земельних ділянок із земель державної і комунальної власності у розмірі земельної частки (паю).
До заяви позивачем було додано документи, які підтверджують статус фермерського господарства, а також, документи, які підтверджують право фермерського господарства на постійне користування вищевказаною земельною ділянкою, а саме: копія виписки з Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо реєстрації селянського (фермерського) господарства; копія Статуту селянського (фермерського) господарства «Даня»; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою; схема розміщення земельної ділянки.
Листом №27-8-0.302-5135/2-18 від 06.08.2018 відповідач відмовив позивачу у задоволені заяви (клопотання), з посиланням на те, що приватизація земель фермерського господарства його членами має здійснюватися в порядку, визначеному ст. ст. 118 Земельного кодексу України та ст.13 Закону України «Про фермерське господарство» (а.с.31, 62).
Вважаючи дії відповідача щодо відмови у наданні згоди на поділ земельної ділянки протиправними, позивач звернувся до суду.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 27.11.2018, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.03.2019, позов задоволено частково. 
Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області у наданні Селянському (фермерському) господарству "Даня" згоди на поділ земельної ділянки (кадастровий номер - 2322183500:06:001:0035), загальною площею 33,5154 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Долинська сільська рада, за межами населених пунктів, викладену у листі Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 06.08.2018 №27-8-0.302-5135/2-18.
Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області повторно розглянути заяву Селянського (фермерського) господарства "Даня" №31 від 09.07.2018 про надання згоди на поділ земельної ділянки, що знаходиться в постійному користуванні Селянського (фермерського) господарства "Даня" з метою формування технічної документації з землеустрою щодо поділу земельної ділянки (кадастровий номер - 2322183500:06:001:0035), загальною площею 33,5154 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Долинська сільська рада, за межами населених пунктів, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
В іншій частині позову відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вул.Українська, буд.50, код ЄДРПОУ 39820689) на користь Селянського (фермерського) господарства "Даня" (70422, Запорізька область, с.Нове Запоріжжя, вул. Кірова, вул. 1-В, код ЄДРПОУ 22150881) судовий збір у розмірі 1762,00 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що при відмові позивачу у наданні згоди на поділ земельної ділянки для розробки технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки відповідач керувався нормами Земельного кодексу України, які регулюють питання передачі у власність земельних ділянок громадянам (частини 6 та 7 статті 118 Земельного кодексу України), тоді як предметом звернення позивача було інші питання - надання згоди на поділ земельної ділянки для розробки технічної документації із землеустрою відповідно до п. «є» статті 56 Закону України «Про землеустрій».
Також, суди виходили з того, що відповідач фактично не розглянув заяву позивача про надання згоди на поділ земельної ділянки для розробки технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки.
ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В обґрунтування касаційної скарги відповідач покликається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи.
Зокрема, відповідач покликається на те, що у заяві № 31 від 09.07.2018 позивачем була вказана мета поділу земельної ділянки, а саме, реалізація права членів фермерського господарства на одержання безоплатно у власність наданих їм у користування земельних ділянок із земель державної і комунальної власності у розмірі земельної частки (паю), а тому, порядок приватизації земель фермерського господарства його членами повинен відбуватись в порядку, який визначений ст. 118 ЗК України.
Також, відповідач покликається на те, що аналіз положень статті 13 Закону України «Про фермерське господарство» свідчить про те, що саме члени фермерського господарства повинні звертатись до уповноваженого органу з відповідним клопотанням, оскільки саме їм гарантовано право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. 
Також, відповідач покликається на те, що судом апеляційної інстанції не враховано, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 60-р від 31.01.2018 «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» Державна служба з питань геодезії, картографії та кадастру починаючи з 01.02.2018 забезпечує формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах, визначених перспективним планом формування територій громад, шляхом проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею зазначених земельних ділянок у комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад згідно із статтею 117 Земельного кодексу України.
Також, відповідач покликається на те, що враховуючи вказане  розпорядження Кабінету Міністрів України, наказом  Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області № 8-2317/15-18-СГ від 22.12.2018 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» Долинській сільській об`єднаній територіальній громаді Запорізького району Запорізької області передано у комунальну власність за актом приймання - передачі земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 775,6402 га, які розташовані на території Долинської сільської об`єднаної територіальної громади Запорізького району Запорізької області за межами населеного пункту. Відповідно до акту приймання-передачі від 22.12.2018 Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області передало із державної власності, а Долинська сільська об`єднана територіальна громада Запорізького району Запорізької області прийняла у комунальну власність Долинської сільської об`єднаної територіальної громади земельні ділянки загальною площею 775,6402 га згідно з додатком. 
Крім того, відповідач покликається на те, що станом на час розгляду справи судом апеляційної інстанції спірна земельна ділянка перебувала у комунальній власності, а тому, розпорядником її була Долинська сільська об`єднана територіальна громада Запорізького району Запорізької області, а тому, Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, не має повноважень щодо надання дозволу на поділ чи на об`єднання земельних ділянок користувачем.  
Відповідач просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, яким відмовити у задоволенні позову.
Позивач не скористався правом на подачу відзиву на касаційну скаргу. 
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Згідно з частиною 1 статті 116 ЗК України, тут і надалі в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Частинами 4, 5 статті 116 ЗК України передбачено, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
Відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).
Частиною 7 статті 118 ЗК України установлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому    статтею 186-1    цього Кодексу. (частина 8 статті 118 ЗК України).
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного    висновку    такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. (частина 9 статті 118 ЗК України).
Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України від 19.06.2003 №973-IV, тут і надалі в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин, (далі - Закон №973-IV) члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю).
Статтею 7 Закону №973-IV передбачено, що надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому ЗК України.
Відповідно до статті 32 ЗК України громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.
Землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди (частина 1 статті 31 ЗК України та частина 1 статті 12 Закону №973-IV).
У постанові від 03.11.2021 у справі №817/1911/17 Верховний Суд у складі судової палати, серед іншого, дійшов наступних висновків:
«…відповідно до частини четвертої статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Згідно із частиною восьмою статті 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується у порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.
Відповідно до частини дев`ятої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що розроблений проект землеустрою підлягає погодженню та затвердженню відповідним органом виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. У разі прийняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність одночасно вирішується питання про надання земельної ділянки у власність.
Аналіз вищенаведених норм ЗК України та Закону № 973-IV дає змогу дійти висновку, що з метою ведення фермерського господарства виключно громадяни можуть отримати земельну ділянку із земель державної та комунальної власності у власність шляхом безоплатної передачі в межах норм безоплатної приватизації.».
Під час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що звернення про надання згоди на поділ земельної ділянки подано фермерським господарством не в інтересах фермерського господарства як користувача земельної ділянки, а в інтересах його членів з метою реалізації права на приватизацію земельних ділянок.
Водночас, процедура приватизації земельних ділянок врегульована статтею 118 ЗК України, якою передбачено, що звернення до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюється безпосередньо тими особами, які  зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності.
За таких обставин, враховуючи сформовані висновки Верховного Суду, колегія суддів вважає, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу у надані дозволу на поділ земельної ділянки.
Покликання судів попередніх інстанцій, як на підставу для задоволення позовних вимог на положення статті 56 Закону Украхни «Про землеустрій» не можна визнати обґрунтованим, оскільки зазначеною нормою не передбачено процедуру безоплатної приватизації земельних ділянок, а лише передбачено вимоги до технічної документації із землеустрою.
Інші доводи касаційної скарги не впливають на висновки суду щодо правомірності дій відповідача, а тому не потребують оцінки за наслідками касаційного оскарження. 
Відповідно до частини 1 статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Керуючись ст. 345, 349, 350, 351, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області задовольнити. 
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.11.2018 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11.03.2019 у справі № 0840/3532/18 скасувати. 
В задоволенні позову Селянського (фермерського) господарства «Даня» відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і не оскаржується.
Судді:
О.П. Стародуб
А.А. Єзеров
В.М. Кравчук