Номер провадження: 22-ц/813/5421/23 
Справа № 947/15740/22
Головуючий у першій інстанції Салтан Л. В.
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді Комлевої О.С.,
суддів: Вадовської Л.М., Сєвєрової Є.С.,
       розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 березня 2023 року, постановленого під головуванням судді Салтан Л.В., у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УМ Факторинг» до ОСОБА_1 , треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Вей Фор Пей» про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в:
У липні 2022 року, товариство з обмеженою відповідальністю«УМ Факторинг» (далі ТОВ «УМ Факторинг») звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1 , треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (далі ТОВ «Авентус Україна»), товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Вей Фор Пей» (далі ТОВ «Фінансова компанія Вей Фор Пей») про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості у розмірі 6887,78 грн. за кредитним договором та судові витрати.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги ТОВ «УМ Факторинг» зазначало, що 26.12.2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 3404417 в електронному вигляді, шляхом реєстрації ОСОБА_1 на веб-сайті в мережі Інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором С447262, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
ОСОБА_1 отримала у позику 2000 грн., строком на 30 днів, шляхом переказу коштів на платіжну картку.
06 вересня 2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «УМ Факторинг» укладено договір факторингу № 1 та підписано реєстр прав вимог № 14 від 03.08.2021 року.
ТОВ «УМ Факторинг» став новим кредитором та отримав права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором.
Відповідачка ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим у неї виникла заборгованість, яка складається з тіла кредиту у розмірі 1995,60 грн., заборгованості по відсоткам у розмірі 1137,49 грн., процентів у межах періоду прострочення у розмірі 3412,48 грн., упущеної вигоди у розмірі 342,21 грн., а всього у розмірі 6887,78 грн., яку відповідачка не погашає, у зв`язку з чим позивач був вимушений звернутися до суду з зазначеним позовом про стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14 березня 2023 року у задоволені позову ТОВ «УМ Факторинг» відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, ТОВ «УМ Факторинг» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування своєї апеляційної скарги, апелянт зазначає, що суд неповно з`ясував та встановив дійсні обставини справи, а тому вважає висновки суду про те, що позивачем не надано доказів про видачу кредиту є передчасними та помилковими.
Відзиву до суду надано не було.
Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.
Протоколом автоматизованого розподілу від 23 березня 2023 року визначений склад колегії суддів під головуванням судді Кутурланової О.В. для розгляду справи (а.с. 164).
Ухвалою Одеського апеляційного суд від 28 березня 2023 року провадження у справі з апеляційною скаргою ТОВ «УМ Факторинг» відкрито з повідомленням про розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с. 166).
Відповідно до протоколу повторного розподілу справи за допомогою автоматизованої системи документообігу суду від 14 червня 2023 року цивільна справа передана головуючому-судді (суддя-доповідач) Комлевій О.С., для подальшого розгляду, у зв`язку із достроковим закінчення відрядження судді Херсонського апеляційного суду Кутурланової О.В. згідно з рішенням Вищої ради правосуддя № 567/0/15-23 від 30 травня 2023 року (зі змінами, відповідно до рішення № 572/0/15-23 від 31 травня 2023 року) (а.с. 175).
Відповідно до протоколу повторного розподілу справи за допомогою автоматизованої системи документообігу суду від 30 червня 2023 року цивільна справа передана головуючому-судді (суддя-доповідач) Комлевій О.С. зі складом колегії суддів, з урахуванням навантаження на суддів Одеського апеляційного суду (а.с. 177).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24 липня 2023 року цивільна справа за апеляційною скаргою ТОВ «УМ Факторинг» прийнята до провадження для розгляду без повідомлення учасників у порядку письмового провадження (а.с. 184).
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч. 1 ст. 368, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274, ч.ч. 4, 6 ст. 19 ЦПК України).
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).        
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилася очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, суд апеляційної інстанції переглядає справу в повному обсязі.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду відповідає не в повній мірі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
У відповідності до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 26.12.2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір № 3404417 про надання фінансового кредиту (а.с. 12-14).
Відповідно до умов договору, укладання договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку передбаченим Законом України «Про електронну комерцію» (п. 1.1.).
Відповідно до п. 1.3-1.5.2 умов договору, сума кредиту 2000 грн., строк кредиту 30 днів, знижена процентна ставка – 0,01% в день суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, стандартна процентна ставка – 1,90% в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту (а.с. 12).
Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором С447262 від 26.12.2020 (а.с.14).
Графіком платежів, встановлено дата повернення кредиту та сплати зарахованих відсотків – 25.01.2021 року, сума кредиту – 2000 грн., нараховані проценти – 6 грн., разом до оплати 2006 грн. (а.с.15). 
З довідки про розрахунки за договором № 3404417 від 26.12. 2020 року, 22.01.2021 року ОСОБА_1 здійснила на користь ТОВ «Авентус Україна», наступні платежі - 10 грн., та 03.08.2021 року 259,43 грн. (а.с. 28).
З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ ФК «Вей Фор Пей» 20.04.2017 року уклали договір з метою здійснення господарської діяльності щодо надання кредитів, уклавши угоду про переказ коштів № ВП -200417-1, відповідно до якої ТОВ ФК «Вей Фор Пей» здійснює за дорученням ТОВ «Авентус Україна» перекази он-лайн кредитування (а.с. 55-56).
За клопотанням представника ТОВ «УМ Факторинг», ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12.08.2022 року у ТОВ ФК «Вей Фор Пей» на підтвердження отримання кредитних коштів ОСОБА_1 витребуване платіжне доручення про зарахування коштів на картку, яка належить ОСОБА_1 (а.с. 61).
На виконання ухвали суду від 12.08.2022 року, ТОВ ФК «Вей Фор Пей» надало відповідь, згідно з якою ТОВ ФК «Вей Фор Пей» є фінансовою компанією, яка надає послуги з організації переказів грошових коштів на підставі ліцензії НБУ на переказ коштів без відкриття рахунків, за вказаними у запиті суду транзакція відсутня (а.с. 71).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ «УМ Факторинг», суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів наявність прав вимоги за кредитним договором, а у суду не було можливості перевірки справжності цих документів шляхом співставлення із оригіналом, які позивачем не надано, що судом розцінюється як перешкоди для перевірки справжності електронних документів.
Однак, з таким висновком колегія суддів погоджується не в повній мірі, за таких підстав.
За договором факторингу № 1 від 06 вересня 2019 року ТОВ «Авентус Україна» відступило право вимоги ТОВ «УМ Факторинг» за кредитними договорами (а.с. 22-24).
Згідно з витягу із реєстру прав вимоги № 14 від 03.08.2021 року вказаними особами підписано реєстр прав вимог № 14, за яким відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 3404417 від 26.12. 2020 року, де боржником є ОСОБА_1 , заборгованість по основному боргу становить 1995,60 грн., заборгованість по відсоткам – 4550,29 грн., а всього 6545,89 грн. (а.с. 10).
ТОВ «Ум Факторинг» перерахувало ТОВ «Авентус Україна» оплату у розмірі 157950,34 грн. згідно з реєстру прав вимог № 14 від 03.08.2021 року (а.с. 11).
Статтею 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Отже, враховуючи, що ТОВ «Авентус Україна» відступило право вимоги ТОВ «УМ Факторинг» за кредитним договором до боржника ОСОБА_1 , у позивача наявне право на пред`явлення позову.
Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
30 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про електронну комерцію» який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини третьої статті 11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Електронний договір має включати всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З матеріалів справи слідує, що між сторонами у справі було укладено кредитний договір в електронному вигляді, яким передбачено передачу коштів в безготівковій формі шляхом їх зарахування на платіжну картку позичальника.
Як передбачено договором, для отримання кредиту позичальник реєструється на сайті кредитодавця і заповнює на сайті заявку – документ, який містить інформацію щодо наміру фізичної особи отримати кредит. При реєстрації на сайті кредитодавця позичальник зобов`язаний вказати повні точні та достовірні відомості, включаючи персональні дані.
Без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 не був би укладений.
Отже, підписавши вищевказану угоду одноразовим електронним ідентифікатором С447262, ОСОБА_1 добровільно погодилася у письмовому вигляді на умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання та відсотки за користування кредитом.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить висновку про те, що правовідносини, що виникли між сторонами, є зобов`язальними
Згідно зі статтею 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що відповідатиме встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи.
Вимогами цивільного процесуального законодавства передбачено, що суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
У свою чергу учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки.
Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.
Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «Авентус Україна» не перерахувало грошові кошти на рахунок ОСОБА_1 , а тому суд приходить висновку про те, що ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором не виконало, що підтверджується інформацією, витребуваною судом від ТОВ ФК «Вей Фор Пей» (а.с. 71).
За наведених підстав, колегія суддів приходить висновку про, те, що суд першої інстанції зробив вірний висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, однак помилився у підставах його відмови.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що картковий рахунок ОСОБА_1 було поповнено на 2000 грн. 26.12.2020 року, колегія суддів вважає такими, що задоволенню не підлягають з підстав того, що судом встановлено, що після укладання договору між ТОВ «Авентус Україна» та  ОСОБА_1 на підставі договору про переказ коштів № ВП -200417-1, ТОВ ФК «Вей Фор Пей» здійснює за дорученням ТОВ «Авентус Україна» перекази он-лайн кредитування, однак з матеріалів справи вбачається, що такої транзакції не відбулось.
З урахуванням встановленого, колегія суддів приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «УМ Факторинг» за необґрунтованістю.
Відповідно до п. 2 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, зміну рішення суду, шляхом викладення її мотивувальної частини в редакції цієї постанови
Дана справа згідно п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на момент подачі позову до суду. Критерій віднесення справи до малозначної (п.2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України) є автоматичною підставою віднесення справи до такої категорії.
З огляду на положення п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому згідно п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
       Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -
                                п о с т а н о в и в:
       Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ум Факторинг» – задовольнити частково.
       Рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 березня 2023 року – змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складений 19 грудня 2023 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.М. Вадовська

______________________________________ Є.С. Сєвєрова