Єдиний унікальний номер справи 757/10598/21-ц
Провадження №22-ц/824/10170/2023

 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

19 жовтня  2023 року                                                                                                місто Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді     Журби С.О., 
суддів                           Писаної Т.О., Яворського М.А., 
за участю секретаря             Павлової  В.В., 
розглянувши справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Златобанк» на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 18 квітня 2023 року у справі за позовом   ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок Краусса» про стягнення заборгованості,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.
У травні 2021 року ТОВ «Будинок Краусса» звернулося до суду із зустрічним позовом про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги.
У квітні 2023 року ТОВ «Будинок Краусса» направило на адресу суду заяву про відмову від зустрічного позову.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 18 квітня 2023 року провадження у справі за зустрічним позовом Товариства з обмеженю відповідальністю «БУДИНОК КРАУССА» до ОСОБА_1 , ПАТ «ЗЛАТОБАНК» про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги №7 від 12.02.2015 року - закрито. 
У квітні 2023 року ТОВ «Будинок Краусса» та ОСОБА_1 подали до суду заяву про затвердження мирової угоди від 31.03.2023 року.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 18 квітня 2023 року затверджено мирову угоду між ТОВ «Будинок Краусса» та ОСОБА_1 .
 Не погоджуючись із ухвалою суду про затвердження мирової угоди, 11.05.2023 року ПАТ «Златобанк» направило апеляційну скаргу, в якій зазначила, що оскаржувану ухвалу вважає незаконною та такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу суду направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
02.08.2023 року до Київського апеляційного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.
02.08.2023 року на електронну адресу Київського апеляційного суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.
18.10.2023 року до Київського апеляційного суду від АТ «Златобанк»  надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та заява про залучення учаником у справі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в якості третьої особи.
Київським апеляційним судом протокольними ухвалами від 19.10.2023 року було відмовлено у задоволенні вищевказаного клопотання та заяви.
В судове засідання 19.10.2023 року апелянт не з`явився, про розгляд справи належним чином повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надав.
На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників, що не з`явились.
Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність  підстав для задоволення апеляційної скарги та  скасування ухвали суду першої інстанції.
Затверджуючи  мирову угоду, суд першої інстанції виходив із того, що  укладена сторонами мирова угода не суперечить закону, її здійснено на користь обох сторін, виконання мирової угоди не порушує інтересів інших осіб.
Не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою про затвердження мирової угоди, апелянт таку свою позицію ґрунтував на тому, що оскільки він був учасником справи, він також мав брати участь в укладенні мирової угоди.
Вищевказана позиція не може бути прийнята апеляційним судом, оскілки, як вбачається із матеріалів справи, на розгляді в суді першої інстанції перебувала справа за первісним позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Будинок Краусса» про стягнення заборгованості, а також за зустрічним позовом  ТОВ «Будинок Краусса»  до ОСОБА_1 та ПАТ «Златобанк» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги. 
В ході розгляду справи позивач за зустрічним позовом скористався своїм правом на відмову від позову про визнання недійсним договору, у зв`язку з чим ухвалу Печерського районного суду міста Києва провадження за зустрічним позовом було закрито. Після цього в провадженні суду першої інстанції залишився лише первісний позов ОСОБА_1 до ТОВ «Будинок Краусса» про стягнення заборгованості, стороною якого ПАТ «Златобанк» не є. За таких умов мирова угода була укладена та підписана між усіма сторонами справи, що перебувала на розгляді:  ОСОБА_1 як позивачем  та ТОВ «Будинок Краусса» як відповідачем. Зважаючи на вищевикладене, порушення вимог процесуального законодавства в даному випадку суд не вбачає. 
Решта доводів апелянта полягали в його критиці договору відступлення права вимоги №7 від 12.02.2015 року. 
Зазначені доводи апелянта не можуть бути взяті до уваги колегією суддів апеляційного суду, оскільки суд  здійснив розгляд справи виключно в межах предмету розгляду. В даному випадку такий договір оскаржував саме ТОВ «Будинок Краусса», а апелянт був відповідачем за таким позовом. При цьому, як вже зазначалося вище, ТОВ «Будинок Краусса»   відмовився від своїх позовних вимог, а провадження за його позовом було закрито. Після цього вищевказаний договір не є предметом розгляду у даній справі, відтак не може бути предметом оцінки суду. При цьому апелянт не позбавлений права на самостійне оскарження договору відступлення прав вимоги за умови дотримання при цьому встановленої процесуальним законом процедури.
Зважаючи на наведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення. Апелянтом не було відповідним чином доведено наявності передбачених законом підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції, відтак апеляційна скарга до задоволення непідлягає.
Згідно вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Златобанк» залишити без задоволення. 
Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 18 квітня 2023 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                   С.О. Журба

Судді                                                                                                               Т.О. Писана 

                                                                                                                         М.А. Яворський