ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

17 жовтня 2023 року 	м.Суми	

Справа №592/799/22 
Номер провадження 22-ц/816/1190/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Філонової Ю. О. ,  Собини О. І. 
за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М., 
учасники справи :
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його представника - адвоката Юшкевич Євгенії Юріївни 
на заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 червня 2022 року у складі судді Бичкова І.Г., ухвалене в м. Суми, 

                                                    в с т а н о в и в :

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - орган опіки та піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради про позбавлення батьківських прав.
Свої вимоги мотивувала тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 24.06.2005 року до 24.01.2007 року. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким відповідач бачився лише  кілька раз. Вказує, що відповідач ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової або будь-якої іншої участі у вихованні сина. Всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідача, дитина знаходиться на повному  її утриманні. Син ОСОБА_4 знаходиться під наглядом у амбулаторії №1, перебуває на диспансерному обліку у дитячого лікаря офтальмолога з діагнозом: складний гіперметропічний астигматизм обох очей, рефракційна амбліопія лівого ока, а також у лікаря отоларінголога з діагнозом: хронічний тонзиліт. Дитина часто хворіє, тому на лікування сина вона витрачає значну суму коштів. Оскільки батько майже не сплачує аліменти, а вона є інвалідом 2 групи та отримує невелику пенсію, то матеріальну допомогу їй надають лише її батьки та рідні. 
Посилаючись на зазначені обставини, просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочним рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 червня 2022 року позов задоволено.
Позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав щодо його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 травня 2023 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Юшкевич Є.Ю. про перегляд заочного рішення від 14.06.2022 року залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та його представник - адвокат Юшкевич Є.Ю., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати.
Апеляційна скарга мотивована тим, що через введення в Україні воєнного стану та мобілізацію його до Збройних Сил України, ОСОБА_2 був позбавлений можливості брати участь у розгляді справи в суді першої інстанції та надати свої пояснення і заперечення. Він повністю заперечує проти позбавлення його батьківських прав та бажає спілкуватися зі своїм сином ОСОБА_4 та брати участь у його житті та розвитку, він завжди любив і любить сина ОСОБА_4 . Вказує, що коли позивач намагалася побудувати нову сім`ю, вона просила його не спілкуватися з сином, щоб не нашкодити психіці дитини. 
Учасники справи правом на подання відзиву не скористались.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката Юшкевич Є.Ю., позивача ОСОБА_1 , її представника - адвоката Розторгуєвої В.Б., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Однак, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає. 
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 24.06.2005 року (а.с. 10). ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син - ОСОБА_3 (а.с. 9). 24.01.2007 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було розірвано (а.с. 11).
21.02.2014 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 . Після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_7 (а.с. 12).
Позивач - ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 від 18.01.2017 року (а.с. 7).
Рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 25.05.2015 року було ухвалено змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 за рішенням Великописарівського районного суду Сумської області від 01.08.2011 року на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісячно на аліменти у твердій грошовій сумі 450 грн щомісячно (а.с.19-21).
З довідки № 01-10/7 від 30.08.2021 року, виданої дошкільним відділом освіти Великописарівської селищної ради Сумської області, вбачається, що ОСОБА_3 , 2005 року народження дійсно відвідував Великописарівський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Оленка» Великописарівської селищної ради Сумської області з 14.09.2011 року по 01.06.2012 року, батько у вихованні дитини участі не приймав (а.с. 14).
З довідки № 213 від 30.08.2021 року, виданої Великописарівською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів ім. І.М. Середи, вбачається, що ОСОБА_3 , 2005 року народження, дійсно навчався у Великописарівській спеціалізованій школі І-ІІІ ступенів ім. І.М. Середи Великописарівської селищної ради Сумської області з 01.09.2012 року по 13.06.2014 року, значну увагу вихованню дитини приділяла мати, а батько жодного разу школу не відвідував, не цікавився навчанням дитини (а.с. 15).
З довідки № 01-32/501 від 16.09.2021 року, виданої Охтирською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 8 Охтирської міської ради Сумської області, вбачається, що ОСОБА_3 , 2005 року народження, дійсно навчається в Охтирській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 8 Охтирської міської ради Сумської області з 3 класу (наказ від 30.08.2014 року № 38) по теперішній час, є учнем 10-го класу. Протягом навчання дитини у школі батько ОСОБА_2 жодного разу не приходив на класні батьківські збори. За весь навчальний період із класним керівником стосовно успішності дитини не спілкувався, участі в навчально-виховному процесі школи та класу не брав (а.с. 16).
З довідки від 05.01.2022 року, виданої КНП Охтирської міської ради «Охтирський міський центр первинної медико-санітарної допомоги», вбачається, що ОСОБА_3 , 2005 року народження, знаходиться на диспансерному обліку у лікаря офтальмолога з діагнозом: складний астигматизм обох очей, рефракційна амбліопія лівого ока, а також у лікаря отоларінголога з діагнозом: хронічний тонзиліт (а.с. 17).
З розрахунку заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що сума заборгованості по виконавчому листу № 583/395/18 від 11.04.2018 року складає 12000,05 грн.(а.с. 18).
З висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради № 01-14/1309 від 23.05.2022 року, вбачається, що ОСОБА_9 та її син ОСОБА_3 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Вищевказане домоволодіння та частина господарських споруд разом із земельною ділянкою площею 0,047 га належать на праві власності ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу. У будинку зроблено сучасний ремонт. Загальна площа будинку складає 88,2 м. кв., житлова площа складає 38 м. кв. Будинок електрифікований, газифікований, водопостачання та водовідведення автономне. Є ванна кімната та туалет. Для дитини виділена окрема кімната. У цій кімнаті є необхідні меблі для розвитку, сну, відпочинку та для навчання дитини. Є також необхідні підручники, канцелярські прилади, одяг та взуття відповідно до віку та сезону. У сім`ї панує атмосфера любові, взаємопідтримки та взаємоповаги. ОСОБА_10 знає про свого біологічного батька ОСОБА_2 , але фактично його не пам`ятає, так як останні 13-15 років його не бачив. ОСОБА_2 не підтримував із сином жодних стосунків, не вітав його зі святами, днями народження, не телефонував до дитини, не дарував їй подарунки, не цікавився його успіхами, здобутками, здоров`ям, проблемами. Тобто, ОСОБА_2 свідомо ухилився від виконання батьківських обов`язків по відношенню до рідного сина та не реалізовує свої батьківські права. ОСОБА_3 на даний час навчається в 10 класі Охтирської ЗОШ І-Ш ступенів № 8, має добрі здобутки у навчанні та позитивно характеризується. ОСОБА_4 потребує постійного лікування, так як перебуває на обліку у лікаря офтальмолога. Неповнолітній ОСОБА_10 під час бесіди заявив, що повністю підтримує позовні вимоги своєї матері щодо позбавлення свого батька ОСОБА_2 батьківських прав. Фактично вихованням неповнолітнього сина, його здоров`ям, утриманням і повноцінним розвитком займається мати ОСОБА_1 . Допомогу їй у ньому надають члени її родини. За цих обставин орган опіки та піклування вважає, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відповідатиме найкращим інтересам дитини ОСОБА_3 , 2005 року народження.
Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Проте, з таким висновком місцевого суду колегія суддів апеляційного суду погодитись не може, виходячи з наступного.
Сімейним Кодексом України, а саме ч.1 ст.150 передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний стан.
Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати чи батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Тлумачення вказаної норми дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до роз`яснень п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Вирішуючи спір, суд не врахував всіх обставин справи, які є істотними при вирішенні питання про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.
Зокрема, прийшовши до висновку, що відповідач не приймає участі у житті дитини, суд дослідив лише доводи та аргументи позивача, не з`ясувавши особистих взаємин між сторонами, як батьками дитини, та їх вплив на можливість відповідача приймати участь у вихованні сина. Не з`ясував думку відповідача щодо позбавлення його батьківських прав та його ставлення до дитини.
Заперечуючи проти позову, в апеляційній скарзі відповідач вказав, що бажає спілкуватися зі своїм сином ОСОБА_4 та брати участь у його житті та розвитку, він завжди любив і любить сина ОСОБА_4 . Вказує, що коли позивач намагалася побудувати нову сім`ю, вона просила його не спілкуватися з сином, щоб не нашкодити психіці дитини. 
Такі доводи відповідача позивачем не спростовані, тому висновки суду про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини є передчасними. Крім того, матеріалами справи підтверджується, що відповідач сплачує аліменти на утримання сина, хоч і має заборгованість.
Окрім того, задовольняючи позов, суд не врахував, що позбавлення батьківських прав, тобто природніх прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на батьків.
Відповідно до роз`яснень п.15 вищевказаної постанови Пленуму Верхового Суду України позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Наявність заборгованості по сплаті аліментів сама по собі не може бути підставою для позбавлення батьківських прав.
Згідно із ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Задовольняючи позов, суд безпідставно врахував висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради № 01-14/1309 від 23.05.2022 року про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки цей висновок зроблений без спілкування з відповідачем та без врахування його позиції щодо участі у вихованні дитини.
Суду не надано доказів повідомлення ОСОБА_2 про час та місце проведення засідання органу опіки та піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради з питання доцільності позбавлення його батьківських прав.   
Факт відсутності з боку батька ініціативи на спілкування з дитиною не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. 
Суд наведених обставин не взяв до уваги, що призвело до неправильного вирішення спору.
З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не ґрунтується на вимогах закону і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.
Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Вирішуючи спір в межах заявлених вимог, колегія суддів вважає, що позов не підлягає до задоволення з підстав його недоведеності. Зокрема, позивач не надала суду доказів на підтвердження винної поведінки відповідача щодо його ухилення від виконання батьківських обов`язків у відношенні неповнолітнього сина та його свідомого нехтування цими обов`язками.
  Окрім того, відмовляючи у позові колегія суддів керується наступним.
Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).
У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року зазначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.
За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 не підлягають задоволенню.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. 
За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п. п. 1-4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового судового рішення про відмову позивачу у задоволенні позову.
Оскільки позивач на підставі п.9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнена, сплачений ОСОБА_2 судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1488,60 грн відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 2 ч.1 ст. 374, п. п. 1- 4 ч. 1 ст. 376, ст.ст. 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд   

                                                             п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та його представника - адвоката Юшкевич Євгенії Юріївни задовольнити.
Заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 14 червня 2022 року скасувати та ухвалити нове.
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Охтирської міської ради, про позбавлення батьківських прав. 
Компенсувати ОСОБА_2 сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1488 гривні 60 копійок за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.  
Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        Ю. О. Філонова 

                                                                                                   О. І. Собина