ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6551/23 Справа № 177/1632/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Березюк М.В. Суддя у 2-й інстанції - Агєєв О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року         м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого судді          Агєєва О.В.,
суддів: Кішкіної І.В., Корчистої О.І.,
за участю секретаря судового засідання Шумило І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №177/1632/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Управління соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди, зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2022 року, ухваленого у складі судді Березюк М.В., -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги», третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області, про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії, стягнення матеріальної та моральної шкоди.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником житлового будинку з господарчими побудовами за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою він отримує послуги з газопостачання та електропостачання, які надаються відповідачами. Позивач своєчасно та в повному обсязі сплачував за надані послуги згідно показань лічильників, проте відповідачі постійно виставляють йому заборгованість, надсилаючи повідомлення про нібито наявний борг. З сумами заборгованості позивач категорично не згоден, вважає їх необґрунтованими та неправомірними. Вважає, що заборгованість перед ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» відсутня, на його особистому рахунку наявна переплата, але відповідач все одно постійно надсилав йому повідомлення про наявність боргу, без урахування суми субсидії.
ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» на його (позивача) звернення щодо надання розрахунку заборгованості не відповідало. Але він отримав повідомлення від ТОВ «Дніпропетровскгаз збут» та АТ «Криворіжгаз» про наявність заборгованості, яка станом на 30.09.2020 становить 12187,67 грн. Позивач вказаний борг не визнає та не розуміє природу його виникнення. Вважає, що неправомірні дії відповідачів щодо нарахування заборгованості призвели до того, що на період 2019-2020 років йому не було призначено субсидію, плата за комунальні послуги нараховувалась йому за повною вартістю, незважаючи на його похилий вік, стан здоров`я та наявність статусу «дитини війни». Відповідачі ігнорували його вимоги про здійснення перерахунку, надсилали листи про припинення газопостачання. Позивач вважав, що якби ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та АТ «Криворіжгаз» не створили уявні борги, він отримав би субсидію та мав змогу сплачувати комунальні послуги, вести гідне життя.
Також зазначив, що у зв`язку з не призначенням йому субсидії, ТОВ «Дніпропетровскгаз збут» незаконно отримало вигоду в сумі 4594,99грн., як і ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» - в сумі 150,92 грн., а тому вважав, що дані суми підлягають стягненню з відповідачів на його користь.
Крім цього вказував, що ТОВ «Дніпропетровскгаз збут» та АТ «Криворіжгаз» вчинили незаконні дії щодо припинення газопостачання до його будинку 30.12.2020р., а саме представники АТ «Криворіжгаз» самовільно зайшли до його домоволодіння та здійснили заходи з примусового припинення газопостачання, не надавши йому акт про припинення газопостачання. Позивач вказував, що припинення газопостачання є незаконним, адже здійснено у зв`язку з нібито наявною заборгованістю в період дії карантину, зумовленого хворобою Ковід, тобто в період коли існувала заборона на такі відключення.
Вказував, що діями відповідачів йому заподіяна моральна шкода, яка полягає у втратах немайнового характеру, внаслідок моральних страждань, зумовлених діями відповідачів які постійно нараховували йому борги, ігнорували його звернення щодо звірки рахунків, надсилали попередження про відключення домоволодіння від постачання послуг. Позивач вважав такі дії знущаннями, неповагою до його честі та гідності, а відключення газопостачання в зимовий період взагалі поставило його життя під загрозу, загострило хвороби. Не нарахування субсидії, постійне зростання боргів призвело до того, що більшу частину своїх доходів він витрачав на сплату комунальних послуг.

Уточнивши позовні вимоги 15.02.2021р. просив суд, визнати неправомірними дії ТОВ «Дніпропетровскгаз збут» та АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», в частині нарахування заборгованості в розмірі 12187,67 грн. станом на 30.09.2020р., а також дії щодо надсилання повідомлень про припинення газопостачання та примусового припинення газопостачання до будинку АДРЕСА_1 . Також просив суд стягнути з ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» на свою користь 4594,99 грн., які були ним сплачені та нараховані йому з причин неправомірного припинення надання субсидії, а також стягнути з ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», з кожного окремо, по 100000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Крім цього, просив суд визнати неправомірними дії ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» щодо нарахування йому ( ОСОБА_1 ) заборгованості в розмірі 508,63 грн. станом на 15.10.2020р., стягнути з ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки в розмірі 150,92 грн. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн. (а.с. 117-131 т.1).

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 16.02.2021р. провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Криворізької РДА Дніпропетровської області про визнання дій Управління соціального захисту населення Криворізької РДА Дніпропетровської області в частині незаконного припинення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, зобов`язання здійснити перерахунок та нарахування субсидії на оплату житлово-комунальних послуг та стягнення моральної шкоди за незаконне припинення надання заявнику субсидії на оплату житлово-комунальних послуг – закрито. Управління соціального захисту населення Криворізької РДА Дніпропетровської області залучено до участі у справі в якості третьої особи (а.с.160, 161 т.1).

ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» звернулося до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 . Посилаючись на те, що ОСОБА_1 було поставлено природного газу на загальну суму 31287,66 грн., останній платіж було здійснено у грудні 2020 року на суму 1335 грн., і на даний час фактично залишається несплаченим природний газ, поставлений в період з 01.01.2019 року по 01.03.2021 року на суму 13354,17грн. Просило суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ, за період з 01.01.2019 по 01.03.2021, отриманий за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 13354,17 грн., 3% річних та інфляційні нарахування, згідно наданих розрахунків.
Ухвалою суду від 12.04.2021 зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, роз`яснено право на подання відзиву на зустрічний позов.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» заборгованість за спожитий газ за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2019 по 01.03.2021, в розмірі 13354 гривні 17 копійок та витрати зі сплати судового збору, в розмірі по 2270 грн.

Не погодившись з зазначеними судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, які мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що він неодноразово заявляв клопотання про забезпечення позову, які судом першої інстанції були залишені без розгляду. Вважає, що йому безпідставно нарахували заборгованість, оскільки у нього була наявна переплата, яка станом на 01.01.2019 року становила 1891,74 грн. Заборгованість у розмірі 13354,17 грн. була штучною, оскільки третя сторона по справі перестала нараховувати субсидію.
Також скаржник зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивач проводив оплату несвоєчасно та не в повному обсязі, оскільки ним до позовної заяви було додано квитанції про сплату за послуги газу та електроенергії, в яких чітко зазначено, що оплата проводилась до 20 числа кожного місяця.
Скаржник неодноразово звертався до АТ «ОГС «Криворіжгаз» для здійснення звірки, проте представником відповідача ОСОБА_2 було повідомлено, що звірка відбудеться після повної сплати боргу.

У відзиві на апеляційну скрагу АТ «Криворіжгаз» зазначає, що при ухваленні даного рішення судом першої інстанції дотримано вимоги матеріального та процесуального права. Припинення газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , є ненадання доступу до пуску газу після усунення витоку, яка немає жодного відношення до заборгованості позивача. Просили рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судове засідання позивач не з`явився про день та час слухання справи був повідомлений шляхом направлення смс повідомлення на номер мобільного телефону та повідомлення на електронну адресу, що підтверджується відповідними довідками про доставлення, які містяться в матеріалах справи (а.с.79, 75 т.5).
У судовому засіданні представники АТ «ОГС «Криворіжгаз» та ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили її відхилити, залишити рішення суду першої інстанції без змін.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, були повідомлені про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. 

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представників АТ «ОГС «Криворіжгаз», ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, щоОСОБА_1 є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно (а.с.15-17 т.1), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.18-19 т.1). ОСОБА_1 є споживачем послуг щодо постачання природного газу та електричної енергії, що постачається до його будинку постачальниками, відповідно ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», що сторонами визнано та не заперечувалося, додатково підтверджується даними щодо відкритих особових рахунків та здійснених оплат за вказані послуги (а.с.32-57, 105 т.1, а.с.191 т.2).
Відповідно до повідомлень про надання субсидії, ОСОБА_1 призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з жовтня 2018 року по квітень 2019 року включно в розмірі 766,77 грн., на послуги ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» - 724,55 грн., та на послуги Криворізької РЕМ - 42,22 грн. Крім того зазначено, що споживач зобов`язаний щомісяця сплачувати вартість фактично спожитих послуг з урахуванням суми перерахованої або виплаченої готівкою субсидії (а.с.20 т.1).
З листопада 2018 по квітень 2019 року споживач ОСОБА_1 отримував житлову субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 2175,31 грн., з яких на послуги ТОВ «Дніпропетровскгаз збут» - 2121,63 грн.; на послуги електропостачання – 53,68 грн. (а.с.21, 22 т.1).
З січня 2019 року ОСОБА_1 було призначено грошову готівкову субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з січня 2019 року по квітень 2019 року включно в сумі 2175,31 грн., з яких на послуги ТОВ «Дніпропетровскгаз збут» - 2121,63 грн.; на послуги електропостачання – 53,68 грн.
З квітня 2019 року розмір субсидії зменшився до 975,30 грн., з яких 929,88 грн. - послуги газопостачання, 45,42 грн. - послуги електропостачання (а.с.22,23 т.1, а.с.126 т.2).
03 червня 2020 року ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» на адресу позивача ОСОБА_1 направило досудову вимогу про сплату заборгованості, яка станом на 01 квітня 2020 року, з урахуванням квитанцій за період з 01.04.2020 року по 02.06.2020 року включно на суму 300 грн., обліковується заборгованість за спожитий природний газ в сумі 12282,99 грн. (а.с.30 т.1).
28 вересня 2020 року на звернення ОСОБА_1 щодо надання інформації по нарахуванням за послуги газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» надало відповідь №49709-Лв-6494-0920 з якої вбачається, що станом на 30.09.2020р. на показання лічильника 7000 м? (передані до контакт-центру) заборгованість по особовому рахунку споживача становить 12034 грн. 91 коп. Щодо призначення та нарахування, інформування та надання консультацій щодо пільг та субсидій рекомендовано звернутись до Управління соціального захисту населення Криворізької районної державної адміністрації (а.с.108, 109 т.1).
При зверненні ОСОБА_1 до Управління ПЕК та енергозбереження, надано відповідь від 07.08.2020р., де повідомлено, що з урахуванням змін у законодавстві, нарахована субсидія на оплату ЖКП, починаючи з лютого 2019 року, надається у грошовій готівковій формі. Також вказано про не призначення субсидії на опалювальний період 2019-2020 років через заборгованість, роз`яснено порядок відновлення права на субсидію (а.с.66-68 т.1).
Згідно відповіді №38822 від 15.10.2020р. на звернення позивача надано роз`яснення стосовно незгоди з заборгованістю за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 , та повідомлено, що за період з 01.01.2019 року по 01.10.2020 оплата нарахувань здійснювалась споживачем нерегулярно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим, станом на 15.10.2020 заборгованість по особовому рахунку № НОМЕР_1 складає 508, 63 грн.(а.с.24, 25 т.1).
Відповідно до інформації наданої Управлінням соціального захисту населення, 06.02.2019 постановою КМ України №62 внесено зміни до Постанови КМ України №848 від 21.10.1995 року, які застосовувалися з 01.02.2019, згідно яких передбачено виплату житлових субсидій у готівковій формі, зокрема особам, які одержують пенсію виплата субсидії здійснювалася МСПУ через Пенсійний фонд України, шляхом перерахування органами ПФУ коштів на пенсійні рахунки в уповноважених банках або через виплатні об`єкти АТ «Укрпошта», де особа одержує пенсію (п.18-6).
Факт виплати ОСОБА_1 субсидії готівкою починаючи з лютого 2019 по квітень 2019 року включно, підтверджено даними програми МСПУ в автоматизованих системах АТ «Ощадбанк» в облікових записах одержувачів житлової субсидії, які містять відмітку «відпрацьовано», що свідчить про виплату ОСОБА_1 коштів готівкової субсидії Пенсійним фондом України через поштове відділення 53020 с. Лозуватка Криворізького району, де він отримує пенсію. Вказане підтверджено даними реєстрів одержувачів житлової субсидії за опалювальний період з лютого по квітень 2019 (а.с.176, 177 т.1, 36-38, 104-106 т.2). Факт отримання безготівкової субсидії в період до січня 2019 року, шляхом її перерахування постачальникам підтверджено випискою з переліку громадян яким виплачена субсидія (а.с.35 т.2), дані якого узгоджуються з розрахунками наданими постачальниками послуг, в яких останнє зарахування субсидії в безготівковій формі відбулося в січні 2019 року (а.с.85, 106 т.1, а.с.35 т.2).
Допитана в якості свідків, за її згодою, представник третьої особи ОСОБА_3 , повідомляла в судовому засіданні, що ОСОБА_1 09.10.2018р. дійсно звертався за призначенням субсидії на опалювальний період 2018-2019р.р. та за відсутності даних про заборгованість за його адресою, таку субсидію було призначено на постачання природного газу та електроенергії. Вказана субсидія була призначена як безготівкова, тобто передбачалося її перерахування безпосередньо на рахунок постачальників, що й було здійснено в період жовтень 2018 – січень 2019 року. Однак з 01.02.2019р. на законодавчому рівні визначено перехід на готівкову грошову субсидію, яка особам, які отримують пенсію, виплачувалася ПФУ через відділення АТ «Укрпошта» за місцем проживання абонента. Повідомлення про виплату грошової готівкової субсидії передавалися споживачу через Лозуватську сільську раду, а при його зверненні до третьої особи, були неодноразово видані йому нарочно. Нарахування субсидії здійснюється програмою в автоматичному режимі, до неї підтягується інформація в тому числі з податкових органів, УСЗП є лише користувачем даної програми. Вказана програма відображає результати опрацювання виплати субсидії та згідно отриманих даних, готівкова субсидія ОСОБА_1 була виплачена за період з лютого по квітень 2019 року. З 01.05.2019 по жовтень 2021 субсидія ОСОБА_1 не призначалася, оскільки була наявна заборгованість більше 20 нмдг (340 грн), про що отримано інформацію від постачальників. Крім цього, зазначала, що навіть у випадку відсутності заборгованості за комунальні послуги, субсидія ОСОБА_1 не була б призначена, враховуючи інформацію про його доходи, отриману з податкових органів. 
Відповідно до інформації відділу опрацювання пенсійної документації №4 ПФУ, наданої суду позивачем ОСОБА_1 , отриманої представником ОСОБА_4 , на адвокатський запит, відповідно до звіту АТ «Укрпошта» невиплата субсидії за період з лютого по квітень 2019 року ОСОБА_1 відсутня (а.с.167, 168 т.2). Згідно відповіді АТ «Укрпошта» та копій платіжних відомостей про виплату житлових субсидій за лютий-квітень 2019 року, ОСОБА_1 отримав суми субсидії шляхом доставки сум субсидії в готівковій формі працівником ВПЗ за адресою проживання ОСОБА_1 , а факт отримання грошової готівкової субсидії ОСОБА_1 підтвердженого його підписом (а.с.185-189 т.2).
ОСОБА_1 заперечуючи факт отримання субсидії, вказуючи на фальшивість відомостей, доказів на їх спростування суду не надав. 
Субсидія на опалювальний період 2019-2020, 2020-2021 років ОСОБА_1 не була призначена у зв`язку з наявністю заборгованості за спожитий природний газ, що підтверджено в ході судового засідання письмовими поясненнями третьої особи, поясненнями представника третьої особі Хрієнко Т., яка надала покази будучи допитаною в порядку допиту свідка, та довідками про заборгованість (а.с.2, 70, 72, 73 т.2), рішенням про не призначення субсидії від 09.11.2020 (а.с.71 т.2). Доказів оскарження зазначених рішень (про не призначення субсидії) ОСОБА_1 суду не надав.
Відповідно до довідки АТ «Ощадбанк» інформація щодо грошових коштів за невикористані комунальні послуги на ім`я ОСОБА_1 відсутня (а.с.81 т.2), грошові кошти в якості субсидії не розподілялися на комунальні послуги та не надходили на грошовий рахунок ОСОБА_1 (а.с.219 т.2).

Як слідує з розрахунків ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги», субсидія на особовий рахунок № НОМЕР_2 споживача ОСОБА_1 востаннє надійшла в січні 2019 в розмірі 53,68 грн., шляхом її безготівково перерахування на рахунок постачальника (а.с.87 зв.бік т.1). В подальшому субсидія за особовим рахунком споживача ОСОБА_1 не надходила на рахунок постачальника, відповідно споживач мав здійснювати оплату за надані йому послуги в повному обсязі.
ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Дніпропетровські енергетичні послуги» з приводу роз`яснень нарахувань, на що отримав детальну відповідь, в якій було вказано про наявність боргу станом на 15.10.2020 в розмірі 508,63 грн (а.с.24, 87 зв.бік т.1).
В подальшому, 20.10.2020р. позивач звернувся до Криворізького ЦОК особисто, надавши дійсні покази лічильника - 020274 кВт/г та наявні квитанції про сплату за спожиту послугу, у зв`язку з чим йому здійснено перерахунок та встановлено наявність переплати станом на 01.11.2020р. в сумі 67,13 грн., а на 12.2020р. - в сумі 312,53 грн. (а.с.26, 85, 88 т.1). При цьому, під час звірки спеціалістом постачальника виявлено помилковість даних щодо особового рахунку споживача ОСОБА_1 внесеного ним у квитанціях при сплаті за надану електричну енергії, у зв`язку з чим ним складено заяву про перенесення коштів на його особовий рахунок (а.с.65-68 т.2).
З пояснень наданих суду 26.07.2021 за №4/2189-2 Управлінням соціального захисту населення Криворізької РДА Дніпропетровської області щодо позову ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_1 в опалювальний період 2018-2019 років отримував житлову субсидію: з жовтня 2018 року в розмірі 766,77 грн., з листопада 2018 по березень 2019 в розмірі 2175,31 грн., з квітня 2019 року по квітень 2019 року в розмірі 975,30 грн. Починаючи з 01.05.2019 року по 30.09.2020 року житлову субсидію не призначено у зв`язку з наявною простроченою заборгованістю з оплати житлово-комунальних послуг понад 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на день звернення за призначенням житлової субсидії (п.14 п.5 Постанови КМУ №848 від 21.10.1995 зі змінами та доповненнями). Інформація про погашення заборгованості або інформація про укладення договору реструктуризації для погашення заборгованості в судовому порядку до Управління не надавалася (а.с.86, 87, 157, 158 т.2).
Аналогічні пояснення надані 22.09.2021 року №4/2729/0-2 , 17.12.2021 року № 4/3742/0-2 , 19.01.2022 року № 4/158/0-2, 25.04.2022 року №4/913/0-2, 03.10.2022 №4/1937/0-2 (т.1 а.с.204; т.2 а.с.18, 19; т.3 а.с.33-38; т.3 а.с.104-106, т.4 а.с.8).

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції, встановивши відсутність порушень з боку ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» прав споживача ОСОБА_1 , прийшов до висновку про необґрунтованість та недоведеність його позовних вимог про стягнення з ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» на його користь матеріальної та моральної шкоди, а також встановив правомірності дій ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» щодо нарахування ОСОБА_1 заборгованості за спожитий газ, в тому числі станом на 30.09.2020р., у зв`язку з чим прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за первісним позовом.
Натомість вимоги зустрічного позову ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, суд першої інстанції вважає доведеним розмір заборгованості за спожитий природний газ за період з 01.01.2019 по 01.03.2021 в розмірі 13354,17 грн., які підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема розрахунком заборгованості, який узгоджується з іншими доказами по справі. На вказану суму позивачем правомірно нараховано 3% річних та інфляційні нарахування в сумі відповідно 548,88 грн. та 867,77 грн.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду та зазначає наступне.

Відповідно до постанови НКРЕКП №845 від 29.06.2017 року про видачу ліцензії на розподіл природного газу АТ «Криворіжгаз» видано безстрокову ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території м. Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району) та Криворізького району Дніпропетровської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації «АТ «Криворіжгаз».
В Кодексі газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015 року зазначено, що оператор газорозподільної системи (далі Оператор ГРМ) – це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.
Таким чином, в розумінні п.4 глави І розділу І Кодексу газорозподільних систем АТ «Криворіжгаз» є оператором ГРМ, який здійснює розподіл природного газу в межах території міста Кривий Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району) та Криворізького району Дніпропетровської області.
Відповідно до п.5 Глави 4 розділу IXКодексу оператор ГРМ передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача.
Визначені, за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу, об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.
Згідно п.2 Глави 4 Розділу IXКодексу періодом, за який по об`єкту побутового споживача визначається об`єм та обсяг спожитого (розподіленого) природного газу, є календарний місяць.
Відповідно до п.5 Глави 4 розділу 9 Кодексу побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.
У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. 
Таким чином, АТ «Криворіжгаз» є оператором ГРМ, який згідно п. 5 гл. 4 розділу 9 Кодексу ГРС передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу природного газу за відповідний період Оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача. Визначені об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та постачальником (ТОВ «Дніпропетровськгаз збут»).
Разом з тим, АТ «Криворіжгаз» не здійснює нарахування заборгованості за спожитий природний газ, а лише здійснює визначення обсягів спожитого газу, які передає ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», яке вже здійснює нарахування заборгованості конкретному споживачу, в даному випадку позивачу по справі ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про те, що вимоги ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними дій АТ «Криворіжгаз» щодо нарахування йому заборгованості є необґрунтованими та такими, що пред`явлені до неналежного.

Відповідно до договору постачання природного газу побутовим споживачам постачальник ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» зобов`язалось постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об`ємах, а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі строки та порядку, що визначені договором.
Відповідно до пункту 37 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» споживач - фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.
Згідно вимог пунктів 17, 27, 32 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників). Постачальник природного газу - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу. Регулятор - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
За частиною 1 статті 4 Закону України «Про ринок природного газу» державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства.
Відповідно до пунктів 1, 6, 17, 30 частини 3 статті 4 Закону України «Про ринок природного газу» до компетенції Регулятора на ринку природного газу належать: видача ліцензій на право провадження видів діяльності на ринку природного газу, що підлягають ліцензуванню з урахуванням положень ст.9 цього Закону, та нагляд за дотриманням ліцензійних умов ліцензіатами; затвердження кодексів газотранспортних систем, кодексу газорозподільних систем, кодексів газосховищ та кодексу установки LNG; затвердження правил постачання природного газу; інші функції, передбачені законом.
Частиною 3 статті 9 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що господарська діяльність на ринку природного газу, пов`язана з його транспортуванням, розподілом, зберіганням, наданням послуг установки LNG, постачанням природного газу, провадиться за умови отримання відповідної ліцензії.
Згідно вимог статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.
У відповідності до частин 1, 2 статті 40 вищевказаного Закону розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором.
27 липня 2015 року набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2496, та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1382/27827.
Відповідно до пункту 26 розділу III Правил постачання природного газу до обов`язків споживача належить укладення договору постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору - припинення відбору (споживання) природного газу з газорозподільної системи.
У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.
Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року №2500 та №2498 було затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам і Типовий договір розподілу природного газу (дата набрання чинності вищевказаних постанов НКРЕКП 1 грудня 2015 року).
Згідно з пунктом 1.1. Типового Договору він є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу, як товарної продукції, постачальником.
Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" та Правил постачання природного газу та є однаковими для всіх побутових споживачів України (пункт 1.2. Типового Договору).
Пунктом 1.3. Типового Договору передбачено, що цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору.
В п.7 глави 3 Розділу 6 Кодексу зазначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Отже, позивач ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: буд. АДРЕСА_1 .
Згідно вимог пункту 2.1 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.
Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць, крім випадків зміни постачальника природного газу. Об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається одним із нижче наведених способів: 1) за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу; 2) або за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період. Якщо об`єми (обсяги) постачання та споживання природного газу будуть визначатись за плановими величинами, постачальник зобов`язується не рідше одного разу на шість місяців здійснювати звіряння фактичного об`єму (обсягу) споживання природного газу за даними Оператора ГРМ та проводити відповідний перерахунок споживачу (п.п. 4.3, 4.4 Типового договору).
Якщо споживач не погоджується з рахунком постачальника (не згоден із розрахованою сумою тощо) та має намір оскаржувати його, споживач сплачує рахунок у тій частині, що ним не оспорюється. При цьому, споживач у зручний для нього спосіб (за телефоном, визначеним на сайті постачальника, через особистий кабінет або письмово) має звернутися до постачальника за відповідними роз`ясненнями. У разі отримання такого звернення постачальник зобов`язується невідкладно та у термін, достатній для його аналізу (не перевищуючи терміни, встановлені законодавством), надати відповідне роз`яснення чи здійснити перерахунок споживачу. До вирішення спору по суті величина нарахування встановлюється відповідно до даних постачальника (п. 4.11 Типового договору).
Згідно з пунктом 5.3 Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2498, при здійсненні обліку спожитого природного газу побутовим споживачем за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу беруться кубічні метри (м.куб.) природного газу, визначені відповідно до фактичних показів лічильника природного газу або відповідно до норм споживання природного газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. У разі відсутності лічильника газу в Оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому Оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог цього Кодексу здійснювати контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань.
Згідно з пунктом 2 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ періодом, за який по об`єкту побутового споживача визначається об`єм та обсяг спожитого (розподіленого) природного газу, є календарний місяць. При цьому відповідно до вимог Кодексу ГТС Оператор ГРМ на щоденній основі забезпечує передачу Оператору ГТС через його інформаційну платформу інформації про прогноз відборів/споживання природного газу по побутовому споживачу на кожну наступну газову добу протягом газової доби (оновлені прогнози), а також надає дані про фактичний (попередній) обсяг природного газу, спожитий за кожну попередню газову добу.
Згідно з пунктом 4 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ побутовий споживач, який розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 1 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 5 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу (алокація) по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Група споживання по кожному об`єкту побутового споживача, який розраховується за лічильником газу, визначається Оператором ГРМ згідно з цим Кодексом.
Відповідно до пункту 5 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ після визначення за підсумками розрахункового періоду (газового місяця) об`єму розподіленого та спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку здійснює переведення величини об`єму природного газу в обсяг розподіленої (спожитої) енергії за трьома одиницями виміру: у кВт/год, Гкал, МДж. Дані про об`єм (м.куб.) та обсяг (кВт/год, Гкал, МДж) розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий період (газовий місяць) зазначаються Оператором ГРМ в особистому кабінеті споживача на сайті Оператора ГРМ (за наявності) та/або в рахунку про сплату послуги за договором розподілу природного газу. Оператор ГРМ відповідно до вимог Кодексу ГТС передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГТС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача.
Порядок обліку природного газу встановлений Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2496, та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1382/27827, та Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року за №2496 «Про затвердження правил постачання природного газу», згідно з вимогами яких оператор ГРМ здійснює облік спожитого природного газу, а постачальник із спеціальними обов`язками здійснює нарахування оплати за спожитий природний газ за даними оператора ГРМ і збір коштів за використаний природний газ по населенню.
Відповідно до пункту 13 розділу 3 Правил постачання природного газу, розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитись на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та між опалювальний періоди.

За даними ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» заборгованість позивача за період з 01.01.2019 року по 01.03.2021 року складає 13354,17 грн.
Відповідно до розрахунку фактично розподіленого об`єму природного газу, наданого позивачем до позовної заяви, наявні дані про зняття контрольних показів лічильника газу, з яких вбачається, що 24.10.2018 покази лічильника становлять 76829,62 м.куб.; 17.01.2019 - 77728,01 м.куб.; 23.07.2019 - 78419,22 м.куб.; 02.07.2020 - 6976,46 м.куб. Показання отримані з квитанцій при здійсненні споживачем оплати (01.03-31.03.2019), показання передані споживачем через колцентр (08.01.2020), передані особисто споживачем (26.02.2020), дані про показання лічильника газу при демонтажі (30.09.2019), а також дані про здійснення нарахувань планових об`ємів згідно профілю споживача, що зумовлено несвоєчасним переданням споживачем показів лічильника газу (а.с.28 т.1).

Як встановлено судом першої інстанції, і підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, позивач ОСОБА_1 здійснював передання показань лічильника газу вказуючи їх в квитанціях про сплату комунальних послуг, оплату яких проводив після 10 числа місяця наступного за звітним. Вказана обставина зумовила здійснення відповідачем планових нарахувань обсягів спожитого газу, які в подальшому коригувалися відповідно до фактичних показань лічильника газу споживача, отриманих оператором. Передавати показання через колцент споживач почав після демонтажу лічильника, а саме в листопаді 2019 року (а.с.28 т.1) та здійснював передачу показів лічильника не регулярно, що зумовлювало визначення планових об`ємів споживання з подальшим перерахуванням (а.с.28 зв.бік т.1, а.с.192 т.1).
Розрахунки фактично розподіленого об`єму природного газу, наведені в розрахунку (а.с.28, 29 т.1), узгоджуються з деякими показаннями споживача, вказаних в квитанціях та показами в розрахунку Оператора при демонтажу лічильника. Крім цього, дані розрахунку АТ «Криворіжгаз» узгоджуються з даними інвентарної картки на будинок споживача, в якій містяться дані про контрольне зняття показів (а.с.150-152 т.2).
Як вбачається з розрахунку фактично розподіленого об`єму природного газу, дані обсягу розподіленого газу зазначені за наявними показаннями лічильника газу (колонка ІІ в розрахунку (а.с.28, 192 т.1) повністю узгоджуються з даними щодо розподіленого газу (колонка ІV розрахунку), а саме різниця між показами лічильника газу 76829,62 (початок спірного періоду) та 78484,26 (демонтаж лічильника) = 1654,64 м.куб., та між показами з 7000 (концентр) – 4360,21 (показання з якими встановлено лічильник) = 2639,79 м.куб., що в сумі становить 4294,43 м.куб. В той же час розподілений об`єм газу за вказаний період, визначений як сума помісячних об`ємів у період після 24.10.2018 (контрольне зняття показів лічильника) по серпень 2020 (на показання лічильника 7000) складає 4294,43 м.куб. (як сума значень рядків починаючи з 2,38, 274,99…… по 5,09, без урахування від`ємних значень, що є перерахунком через несвоєчасне передання показів).
Таким чином, обсяги спожитого ОСОБА_1 природного газу, визначені оператором, повністю узгоджуються з показами його лічильника.
Отже, вказані фактичні обсяги розподіленого газу, з урахуванням коефіцієнта приведення до стандартних умов, графа 6 розрахунку (а.с.28 т.1), передавалися оператором постачальнику ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», що підтверджується даними розрахунку наданого ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» (а.с.106 т.1), які повністю узгоджуються між собою (наприклад 766,78 м.куб. (а.с.106 т.1) - це сума об`єму 675,41+91,37 графи 6 (а.с.28 т.1); 679,45 м.куб. (а.с.106 т.1) - це сума об`єму 324,23 та 355,22 (а.с.28 т.1).
В подальшому ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» здійснювало нарахування вартості спожитого позивачем газу, виходячи з обсягів спожитого газу, що підтверджується розрахунком (а.с.106 т.1). 

Допитана в судовому засіданні у якості свідка менеджер ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» ОСОБА_5 , яка була попереджена про кримінальну відповідальність, підтвердила правильність вказаних нарахувань, з роз`ясненням механізму нарахування.

Отже позивачу за період з 01.01.2019 року по 31.12.2020 року було поставлено природного газу на загальну суму 32890,76 грн. з яких 2121,63 грн. погашено за рахунок субсидії. При цьому, за вказаний період позивачем здійснювалась часткова оплата вартості природного газу на суму 13920,15 грн. в результаті чого, з урахування здійсненої позивачем переплати в розмірі 1891,71 грн. розмір заборгованості станом на 01.01.2019 року становив 14957,27 грн., що підтверджується наданим ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» розрахунком (а.с106 т.1) з урахуванням всіх платежів за спожитий газ здійснених споживачем, згідно наданих ним суду квитанцій, в межах вказаного розрахункового періоду (а.с.37- 57 т.1).
У зв`язку з цим, апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність дій ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» в нарахуванні позивачу заборгованості за спожитий газ, яка станом на 30.09.2020 року становить 12187,67 грн..

Щодо вимог позивача ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та АТ «Криворіжгаз» по надсиланню повідомлень про наявність заборгованості та припинення газопостачання апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 Глави 7 Розділу VII Кодексу Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) отримання від Оператора ГТС повідомлення про припинення розподілу природного газу споживачу у випадках: відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді; відсутності підтвердженої номінації у діючого постачальника на обсяги транспортування природного газу для потреб споживача; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 5) розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); 11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання; 12) в інших випадках, передбачених законодавством.
Якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1 - 5 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надіслати рекомендованим поштовим відправленням або надати з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу) Оператором ГРМ.
Споживач зобов`язаний допустити представників Оператора ГРМ на власні об`єкти та не протидіяти їм при здійсненні заходів з припинення (обмеження) розподілу природного газу. При отриманні від Оператора ГРМ письмової вимоги про самостійне обмеження або припинення споживання (відбору) природного газу споживач зобов`язаний виконати вимогу Оператора ГРМ та самостійно обмежити або припинити споживання (відбір) природного газу.
Згідно з п.27 Розділу 3 Правил постачання природного газу, якщо побутовий споживач не здійснив оплату за спожитий природний газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальник має право, з урахуванням положень пункту 25 цього розділу, здійснити заходи з припинення постачання природного газу споживачу шляхом направлення споживачу  письмового повідомлення (з відміткою про вручення) з вимогою самостійно припинити споживання природного газу за рахунок перекриття запірного пристрою перед газовим приладом та допустити представника постачальника за пред`явленням службового посвідчення на об`єкт для пломбування запірних пристроїв, що має здійснюватися з дотриманням техніки безпеки. При цьому в повідомленні про припинення споживання природного газу постачальник має зазначити підстави та дату припинення газоспоживання, яка не може бути раніше ніж через три дні після дати отримання  повідомлення.
Постачальник має право здійснити заходи з припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Оператора ГРМ. Для цього постачальником має бути укладений з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам (договір не вимагається у передбачених цими Правилами випадках припинення газопостачання, ініційованих через інформаційну платформу Оператора ГТС). За необхідності здійснення заходів з обмеження чи припинення газопостачання споживачу Оператором ГРМ (крім передбачених цими Правилами випадків припинення газопостачання, ініційованих через інформаційну платформу Оператора ГТС) постачальник надсилає Оператору ГРМ відповідне письмове повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність здійснення ним заходів з припинення/обмеження розподілу природного газу споживачу, копію якого надсилає споживачу (з позначкою про вручення), у якому повинен зазначити підстави припинення, дату та час, коли необхідно припинити розподіл природного газу на об`єкт споживача. У такому разі Оператор ГРМ відповідно до умов укладеного договору на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання, здійснює в установленому порядку припинення розподілу природного газу на об`єкт споживача, після чого повідомляє про це постачальника.
Побутовий споживач, що має прострочену заборгованість перед постачальником за послуги з газопостачання, не має права протидіяти постачальнику та/або Оператору ГРМ у заходах із припинення газопостачання та на письмову вимогу постачальника має самостійно припинити власне газоспоживання.
Таким чином, надсилання повідомлення про припинення газопостачання/розподілу газу природного газу побутовому споживачу, у зв`язку з наявною заборгованістю є обов`язком газорозподільної організації, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає порушень в діях ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та АТ «Криворіжгаз» в частині направлення споживачу повідомлень про наявність заборгованості за спожитий природний газ, необхідність її погашення та можливі наслідки непогашення заборгованості, в тому числі шляхом можливого відключення газопостачання.

Відповідно до п.7.17. Правил безпеки системи газопостачання затверджених наказом міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 року № 285 всі об`єкти систем газопостачання і газове обладнання перед їх підключенням до діючих газопроводів, а також після ремонту підлягають зовнішньому огляду та контрольного оперсовування не допускається.
Згідно п.8.13 Правил, після усунення причин аварійних відключень газових мереж споживачів у населених пунктах газорозподільне підприємство повинно відновити подачу газу в газові мережі з дотриманням вимог порядку пуску газу, який затверджується керівником газорозподільного підприємства.
Відповідно до п.5.10. Правил, власники (балансоутримувачі та/або орендарі (наймачі)) житлових і громадських будинків, підприємств комунального та побутового обслуговування населення повинні, серед іншого, забезпечувати безперешкодний доступ до всіх приміщень будинків представникам газорозподільного підприємства для проведення технічного обслуговування газового обладнання і перевірки приміщень на загазованість та за необхідності відключення газового обладнання.
Відповідно до п.п.11 п.1 гл.7 розділу VI Кодексу ГРС, Оператор ГРМ, в установленому законодавством порядку, має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках: відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання.
Відповідно до п.4 гл.7 розділу VI Кодексу ГРС, при припиненні (відновленні) розподілу природного газу на об`єкт споживача складається акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. При складанні акта про припинення розподілу природного газу Оператор ГРМ зазначає в ньому про наслідки несанкціонованого відновлення газоспоживання, передбачені цим Кодексом, а також обов`язково фіксує фактичні показання лічильника газу на дату припинення газопостачання (розподілу природного газу), за винятком випадків відмови в доступі до об`єкта споживача, де розташований лічильник газу (ЗВТ).
У разі відмови споживача від підписання акта про припинення газопостачання (розподілу природного газу) фіксація припинення газопостачання (розподілу природного газу) (крім випадків відключень при аварійних ситуаціях) повинна підтверджуватися відеозйомкою, про що зазначається в акті про припинення газопостачання (розподілу природного газу), та/або підписом акта про припинення газопостачання (розподілу природного газу) однією незаінтересованою особою (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувач або управитель будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування тощо) за умови посвідчення такої особи.
Відповідно до гл.7 вказаного розділу ГРС, припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) споживачу здійснюється, зокрема, шляхом перекриття запірних пристроїв або встановлення інвентарної заглушки та їх опломбування.
При несанкціонованому відновленні газоспоживання (розподілу природного газу), відмові представникам Оператора ГРМ в доступі до об`єкта споживача для припинення газопостачання (розподілу природного газу), у тому числі для локалізації чи ліквідації аварійної ситуації, а також після закінчення (розірвання) договору розподілу природного газу Оператор ГРМ може здійснити припинення газопостачання (розподілу природного газу) шляхом механічного від`єднання газових мереж споживача від газорозподільної системи.
Згідно п.4 гл.5 розділу ХІ Кодексу, у разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення, він вважається дійсним, якщо його підписали: або більше одного представника Оператора ГРМ, а відмова споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акта про порушення підтверджується відеозйомкою; або представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення цієї особи.
Акт про порушення щодо відмови побутового споживача (фізичної особи) в доступі до власного об`єкта вважається дійсним, якщо його підписали представник Оператора ГРМ та одна незаінтересована особа, за умови посвідчення їх осіб.

Як встановлено судом, відповідно до аварійної заяви №5425 до АТ «Криворіжгаз» від 30.12.2020 з часом 10:50, за заявою ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , відчувався запах газу на вулиці. Для вжиття заходів по ліквідації на місце скеровано працівників АТ «Криворіжгаз» (а.с.183 т.1).
На виконання газонебезпечних робіт, а саме здійснення пуску газу у внутрішньо будинковий газопровід та газове обладнання за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_1 , старшим майстром ОСОБА_2 підписано наряд-допуск №78 від 30.12.2020. Дані вказаного наряду містять відмітку про його виконання, при цьому до наряду додано акт планового випробування ВБГМ ГРМ на щільність повітрям тиском 500даПа від 30.12.2020, згідного якого випробування на щільність пройшли виключно об`єкти буд. АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , 6, АДРЕСА_5 , що підтверджено відомістю на пуск газу (а.с.190 т.1).
Таким чином, перевірку на наявність витоків, випробування щільності повітрям, з метою дотримання Правил безпеки за адресою буд. АДРЕСА_1 , виконати не вдалося, у зв`язку з чим 30.12.2020 представниками АТ «Криворіжгаз» складено Акт №3345 про відсутність доступу до об`єкту споживача за вказаною адресою. В Акті зазначено, що ненадання доступу на територію домоволодіння для пуску газу після усунення витоку газу на розподільчому газопроводі (а.с.187 т.1). Даний акт підписано представниками АТ «Криворіжгаз» та свідком ОСОБА_7 .
Відповідно до Акту №965 від 30.12.2020, за участі представників АТ «Криворіжгаз» Ігнатова О.В., ОСОБА_8 , в присутності споживача ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 , припинено газопостачання, шляхом механічного від`єднання газових мереж об`єкта від ГРМ на розподільчому газопроводі на території будинку АДРЕСА_5 , підставою для припинення газопостачання є не надання доступу для пуску газу після усунення витоку газу на розподільному газопроводі діаметром 57, за заявкою №5425 (АДС). При від`єднанні газових приладів на території домоволодіння ОСОБА_1 від ГРМ встановити його показники лічильника газу не вдалося через ненадання доступу. Вказаний акт підписано працівниками відповідача, незаінтересованою особою ОСОБА_7 , ОСОБА_1 відмовився від підписання акту (а.с.188 т.1).
Дані обставини підтверджуються показами свідків допитаних у суді першої інстанції ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
Таким чином, посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що газопостачання припинено у зв`язку з наявною заборгованістю є безпідставними та не відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи.

Щодо вимог ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» матеральних збитків в розмірі 4594, 99 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.8 розділу 7 Правил відшкодування збитків постачальником побутовому споживачу здійснюється в таких випадках: 1) якщо постачання природного газу побутовому споживачу було припинено через дії Оператора ГРМ на виконання неправомірного доручення постачальника про припинення постачання природного газу побутовому споживачу.
У такому випадку постачальник відшкодовує побутовому споживачу вартість робіт з припинення і повторного відновлення подачі природного газу після його безпідставного припинення. При цьому постачальник відшкодовує побутовому споживачу збитки (обсяг недовідпущеного природного газу), які обчислюються виходячи з фактичного середньогодинного споживання природного газу за останній розрахунковий період, кількості годин перерви та цін на природний газ, що діяли в період відсутності газопостачання. Крім того, якщо внаслідок цього побутовому споживачу або його майну завдано матеріальної чи моральної шкоди, постачальник відшкодовує її відповідно до чинного законодавства;
2) у разі якщо постачальник не забезпечив своєчасне включення споживача до власного Реєстру споживачів у погодженому зі споживачем періоді постачання (за умови, що споживачем не порушувались зобов`язання за договором постачання природного газу та попередній постачальник не ініціював припинення такому споживачу), споживач має право вимагати від постачальника відшкодування вартості природного газу, який було поставлено постачальником «останньої надії».
Крім того, якщо внаслідок цього споживачу або його майну завдано матеріальної чи моральної шкоди, постачальник відшкодовує її відповідно до чинного законодавства.
Для ініціювання процедури відшкодування збитків побутовий споживач складає в довільній формі акт-претензію, в якому зазначає підстави та розмір нарахованих збитків, та надсилає його постачальнику поштовим відправленням з позначкою про вручення, а постачальник зобов`язаний не пізніше двадцяти робочих днів з моменту його отримання відшкодувати завдані збитки або написати мотивовану відмову від їх повного або часткового відшкодування.
У випадку нереагування постачальника у встановлений строк на звернення або невідшкодування завданих збитків побутовий споживач має право звернутись до суду.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів не вбачає підстав для відшкодування матеріальних збитків, що виражаються в оплаті фактично спожитого природного газу.

Щодо вимог позивача про стягнення з ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» та АТ «ОГС «Криворіжгаз» моральної шкоди, колегія виходить з наступного.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі 
незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність 
такої шкоди,протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

При цьому, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях («Шевченко проти України», «Харук та інші проти України», «Скордіно проти Італії») і в Практичній інструкції по зверненню в ЄСПЛ від 28 березня 2007 року, затвердженій Головою ЄСПЛ на підставі ст. 32 Регламенту ЄСПЛ, посилається на те, що в справах про присудження морального відшкодування, суд має визначити розмір моральної шкоди з огляду на розміри присудження компенсації у подібних справах та об`єктивної оцінки психотравматичної ситуації.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відсутні підстави для стягнення з АТ «Криворіжгаз» та ТОВ «Дніпропетровськгаз» на користь позивача моральної шкоди, оскільки припинення газопостачання споживачу ОСОБА_1 здійснено з підстав та в порядку визначеному законодавством.

Щодо нарахування сум заборгованості ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» позивачу ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Відповідно до п.8.6.2, 8.6.5 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого Постановою НКРЕКП №311 від 14.03.2018 в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, індивідуальні побутові споживачі були зобов`язані щомісяця зчитувати фактичні покази з лічильників, встановлених на їх об`єкті, для яких відсутня можливість дистанційного зчитування даних, та надавати їх відповідному оператору системи розподілу або ППКО (у ролі ОЗД) в один із таких способів: через особистий кабінет на сайті оператора системи розподілу або ППКО (у ролі ОЗД); за телефоном чи іншими електронними засобами; шляхом зазначення цих показів у сплаченому рахунку; через особисте звернення або іншим зручним та прийнятним для сторін способом згідно з укладеним договором. У разі неотримання до початку четвертого календарного дня місяця, що настає за розрахунковим, показів лічильника та за умови, що лічильник електричної енергії не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний обсяг розподілу та споживання електричної енергії по споживачу за розрахунковий місяць визначається розрахунковим шляхом за значенням середньодобового обсягу споживання.

Як встановлено судом першої інстанції ОСОБА_1 , у розрахунковому документі про сплату послуг вказував покази лічильника, після 10 числа кожного місяця, а саме після отримання ним пенсії, що підтвержується квитанціями про оплату послуг, кожна з яких була оформлена після 10 числа відповідного місяця (а.с.32-60 т.1). Оскільки показання лічильника часто не передавалися оператору до третього числа місяця, що наставав за розрахунковим, фактичний обсяг енергопостачання, визначався позивачу відповідачем ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» розрахунковим шляхом за значенням середньодобового обсягу споживання, а після надходження від споживача даних про спожитий обсяг електроенергії, здійснювалося коригування нарахувань. Вказане підтверджується копією рахунка від 04.10.2020 (а.с.86 т.1) та розрахунком (а.с.85 т.1), в яких вказано про донарахування до показів 20518 кВт по середньому, оскільки останні покази були передані споживачем лише 13.08.2020.
Вказане повністю узгоджується з розрахунком наданим постачальником (а.с.87-88 т.1), в якому відображено, дні зняття контрольних показань лічильника (К), здійснення нарахувань розрахунковим шляхом (Р) та коригувань при передачі показань абонентом (А) (а.с.88 т.1).
Посилання позивача ОСОБА_1 , на те, що ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» надсилаючи рахунки в яких зазначають про наявність заборгованості, потім зазначають про відсутність боргу, порушують його права та вводять його в оману користуючись його похилим віком, колегія суддів не приймає, оскільки дії постачальника щодо постійного коригування обсягів спожитої електричної енергії та здійснення перерахунків, зумовлені несвоєчасним переданням споживачем даних про обсяг спожитої електричної енергії, що зумовлює її нарахування розрахунковим шляхом виходячи з середньодобового обсягу споживання, з подальшим перерахуванням за показами наданими споживачем, в тому числі у квитанціях.
Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Дніпропетровські енергетичні послуги» за роз`ясненням нарахувань, на що отримав детальну відповідь, в якій було вказано про наявність боргу станом на 15.10.2020 в розмірі 508,63 грн. (а.с.24, 87зв.бік т.1). 
Посилаючись на неправомірність дій ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» по нарахуванню вказаного боргу ОСОБА_1 просив стягнути моральну шкоду. Однак, як встановлено судом першої інстанції, у зв`язку з тим, що споживач нерегулярно проводив оплату та відповідно нерегулярно передавав показники, нарахування в сумі 508,65 грн. станом на 15.10.2020 було здійснено за середньодобовим обсягом споживання. (а.с.24 т.1). 
При зверненні 20.10.2020 до Криворізького ЦОК та надавши дійсні покази лічильника 020274 кВт/г і наявні квитанції про сплату за спожиту послугу, споживачу ОСОБА_1 було здійснено перерахунок та встановлено наявність переплати станом на 01.11.2020 в сумі 67,13 грн., а на 12.2020 - в сумі 312,53 грн. (а.с.26, 85, 88 т.1). При цьому, під час звірки спеціалістом постачальника виявлено помилковість даних щодо особового рахунку споживача ОСОБА_1 внесеного ним у квитанціях при сплаті за надану електричну енергію, у зв`язку з чим ним складено заяву про перенесення коштів на його особовий рахунок (а.с.65-68 т.2).
У судовому засіданні у суді першої інстанції свідок ОСОБА_12 підтвердила обставини не зарахування коштів на рахунок споживача, через помилку зазначену ОСОБА_1 в платіжному документі.
Таким чином, вказане свідчить про те, що нарахування заборгованості було зумовлено саме діями позивача по справі, який несвоєчасно передавав покази лічильника та допускав помилки при заповненні розрахункових документів, що було врегульовано при його зверненні до постачальника та в ході звіряння встановлено відсутність заборгованості, а тому, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для визнання дій ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» протиправними.
Доводи позивача про порушення його прав як споживача постачальником ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» не знайшли свого підтвердження в суді. Тому, у зв`язку з відсутністю порушень з боку ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» прав споживача ОСОБА_1 , відсутні підстави для стягнення з ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» на користь позивача моральної шкоди.

Щодо вимог позивача про стягнення з ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» 150,92 грн., яка є різницею між фактично сплаченими позивачем коштами за послуги електропостачання та коштами, які могли бути сплачені ним, у випадку призначення йому субсидії, то вони є необґрунтованими, оскільки як встановлено судом першої інстанції, підставою для відмови у призначенні ОСОБА_1 субсидії на опалювальний період 2019-2020 років є наявна заборгованість позивача, при цьому будь-якої вини в цьому ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» судом першої інстанції, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, не встановлено.

Щодо зустрічних позовних вимог про стягнення заборгованості, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належить комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Частиною 1 статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно.
Згідно ч.1 ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Положеннями статей 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для звільнення від сплати вартості фактично отриманих споживачем житлово-комунальних послуг.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у Постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та підтверджена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем за зустрічним позовом обов`язку з оплати послуг з постачання газу за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2019 року по 01.03.2021 року у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість на загальну суму 13354,17 грн., яка не спростована останнім.
На підставі наведеного вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожитий газ у розмірі 13354,17 грн.

Крім того, згідно з частиною другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Беручи до уваги зазначене, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
Правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання житлово-комунальних послуг, є грошовими зобов`язаннями, у яких, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст.509 ЦК) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Таким чином, з огляду на юридичну природу правовідносин, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
Вказаний висновок колегії суддів узгоджується з висновком, викладеним в Постанові Верховного Суду від 17 січня 2020 року у справі № 369/88/17, провадження № 61-4924св18.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявляв вимоги про стягнення з відповідача на його користь 3% річних від простроченої суми в розмірі 548,88 грн. та інфляційних втрат в розмірі 867,77 грн., нарахованих на суму несплаченої заборгованості. Тобто, між сторонами склалися правовідносини, що виникають у зв`язку із завданням шкоди, на які відповідно до частини другої статті 625 ЦК України нараховується індекс інфляції за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
Нараховані згідно вимог статті 625 ЦК України інфляційні втрати на вказану суму боргу за спірний період складають 867,77 грн. та 3% річних становить 548,88 грн. і вони підлягають стягнення з відповідача на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги що апелянт неодноразово заявляв клопотання про забезпечення позову, які судом першої інстанції були залишені без розгляду не відповідають дійсності, оскільки за матеріалами справи, відмова судом першої інстанції (ухвала Криворізького районного суду Дніпропетровської області 18 лютого 2021 року) у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову набрала чинності після перегляду її судами апеляційної та касаційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач неодноразово звертався до АТ «ОГС «Криворіжгаз» для здійснення звірки, проте представником відповідача ОСОБА_2 було повідомлено, що звірка відбудеться після повної сплати боргу не підтверджені належними та допустимими доказами. 

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність правових висновків суду, зводяться до переоцінки доказів та на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2022 року немає.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З огляду на висновок про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складений 30.10.2023р.

Головуючий суддя О.В. Агєєв