ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 631/403/22                 Головуючий 1 інстанції: Пархоменко І.О.
Провадження №: 33/818/876/23         Головуючий апеляційної інстанції: Курило О.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
08 листопада 2023 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Ковері Р.М., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , з участю його захисника – Горобця Р.М., за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника правопорушника  ОСОБА_1  на постанову Нововодолазького районного суду Харківської області від 04.07.2023 року, - 
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Постановою Нововодолазького районного суду Харківської області від 04.07.2023 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) на користь держави.
З постанови Нововодолазького районного суду Харківської області від 04.07.2023 р. вбачається, що 11.07.2022 року інспектором ВРПП Красноградського РВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Рябцевим С.В. було складено протокол серії ААБ №319755 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 .
Зі змісту протоколу вбачається, що 11.07.2022 р. близько 21:05 год. в с.Старовірівка Красноградського району по вул.Шкільна, 11, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом CHEVROLET AVEO, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП. Від керування транспортного засобу був відсторонений.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На вказану постанову захисник правопорушника подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Нововодолазького районного суду Харківської області від 04.07.2023 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Зазначає, що не згодний з постановою суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права.
Вказує, що ним до суду було подане клопотання про направлення матеріалів до Красноградського РВП ГУНП в Харківській області, однак суд безпідставно відмовив у задоволенні. Після цього захисником були подані клопотання про закриття справи у зв`язку з відсутністю доказів скоєння адміністративного правопорушення, які також були безпідставно відхилені.
Зазначає, що суддею Пархоменко І.О. було проігноровано те, що не було виконано постанову Харківського апеляційного суду від 16.11.2023 р., яка є обов`язковою для виконання. Крім того, на думку захисника, суддя спотворила дані, які були вказані в протоколі. Просить врахувати, що суддя Пархоменко І.О. при прийнятті рішення послалася на відеозапис, акт огляду, направлення для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, які не можуть бути доказами у вказаній справі, так як вони не вписані як додаток до адміністративного протоколу.
Звертає увагу, що диск з відеозаписом Нововодолазьким районним судом Харківської області до Красноградського РВП не направлявся, хоча і був в матеріалах справи. Вказане підтверджується супровідними листами та описом, однак це було проігноровано.
Крім того, суд першої інстанції не врахував той факт, що працівники поліції повинні проводити огляд водія на стан сп`яніння на місці зупинки, а якщо він не погодився, то у медичному закладі. Однак, огляд було проведено у Красноградському РВП, що заборонено законодавством.
Захисник наголошує, що в протоколі про адміністративне правопорушення наявні описки, а саме: поліцейським вказано посаду, якої не існує, наявна помилка в назві установи, де працює інспектор та не вірно зазначено назву вулиці, де відбувалася подія.
На підставі вищевикладеного, захисник правопорушника просить скасувати постанову Нововодолазького районного суду Харківської області від 04.07.2023 року, а провадження у справі закрити.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

У судове засідання з`явився ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Горобець Р.М. Захисник підтримав свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити. В свою чергу ОСОБА_1 підтримав захисника.
Основним аргументом захисника є те, що постанова суду першої інстанції не відображає хід описаних подій в дійсності, адже ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а приїхав до магазину, вжив алкогольний напій – пиво та викликав сусіда, щоб відігнати автомобіль. Крім того, захисник зазначив, що не мав наміру затягувати процес, а навпаки прикладав зусиль для об`єктивного розгляду справи. 
Під час судового засідання в апеляційній інстанції адвокат Горобець Р.М. завив клопотання про долучення до матеріалів справи заяви про вчинення злочину інспектором ВРПП Красноградського РВП ГУНП в Харківській області  ОСОБА_2  від 08.11.2023 р. як доказ невинуватості його підзахисного.Для повного, всебічного й об’єктивного дослідження всіх обставин справи вищевказане клопотання було задоволено і долучено до матеріалів справи вказаний документ.
Таким чином, апелянт вважає, що відсутні належні докази, які підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_3 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху.
Визнаючи ОСОБА_3 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на наступне. З супровідного листа Нововодолазького районного суду Харківської області за вихідним №631/403/22/350/2022 вбачається, що 19 січня 2023 року Красноградському РВП ГУНП в Харківській області було надіслано матеріали відносно ОСОБА_1 по справі з єдиним унікальним №631/403/22 (провадження №3/631/239/22) щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП для додаткової перевірки та дооформлення згідно з постановою Харківського апеляційного суду від 16.11.2022 р. (ар.5).
На виконання постанови Харківського апеляційного суду від 16.11.2022 року про додаткову перевірку та дооформлення інспектором ВРПП Красноградського РВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції С.Рябцевим надано рапорт з якого вбачається, що 11.07.2022 року він разом з інспектором ВРПП Красноградського РВП в Харківській області капітаном поліції Мироненком О.І. заступив на добове чергування в складі групи реагування патрульної поліції. Під час патрулювання території с.Старовірівка Красноградського району близько 21.00 години був помічений автомобіль Chevrolet Aveo, номерний знак НОМЕР_1 , що рухався по селу. Працівники поліції на службовому автомобілі Skoda Rapid 1923 проїхали за вищевказаним автомобілем. Водій ОСОБА_4 зупинив транспортний засіб біля магазину в центрі села та вийшов з автомобіля. По хиткій ході та почервонінню обличчя було видно, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння. При розмові з водієм було встановлено його особу. Це був ОСОБА_1 . При розмові з водієм був чітко виражений запах алкоголю з порожнини рота. Поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти освідування за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» на що той відмовився. Після цього водієві було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, але останній відмовився. Потім ОСОБА_1 запропонували проїхати до Красноградського РВП ГУНП в Харківській області для складання адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП за порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху на що водій погодився.
Того ж дня о 22.00 годин в приміщенні Красноградського РВП ГУНП в Харківській області був складений адміністративний протокол серії ААБ №319755 щодо ОСОБА_1 , де наявні описки, а саме: населений пункт, де вчинено правопорушення вказано «Красноградский район» замість правильного «Красноградський район»; по-батькові особи, що склала протокол зазначено « ОСОБА_5 » замість правильного « ОСОБА_6 ».
При складанні протоколу серії ААБ №319755 застосований технічний засіб відеозапису за допомогою службової бодікамери, але з технічних причин стався збій часу, а тому наявна розбіжність у часі між записом на бодікамері та часом вказаним складання в адміністративному протоколі. Дійсний час складання адміністративного протоколу 22.00 година (а.с.9-10).
Також при дослідженні доказів у справі судом було оглянуто відеозапис, наявний у адміністративному матеріалі, з якого вбачається, що працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та у медичному закладі від якого він добровільно відмовився (ар.10а).
Окрім того, за клопотанням захисника Горобця Р.М. було досліджено матеріали справи №631/403/22, провадження №3/631/239/22, де з урахуванням приписів абз.4 п.7 розділу VII Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року №814, наявні копії документів, що на виконання постанови Харківського апеляційного суду від 16.11.2022 року були направлені до Красноградського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, а також відповіді на запити захисника Горобця Р.М.
З відповіді Головного управління Національної поліції в Харківській області №65азвс/119/05/12-2022 від 06 вересня 2022 року на адвокатський запит ОСОБА_7 вбачається, що в структурі ГУНП в Харківській області існує Красноградський районний відділ поліції. Старший лейтенант поліції ОСОБА_2 працює на посаді інспектора відділу реагування патрульної поліції Красноградського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області з 01 лютого 2021 року (ар.91).
У структурі ГУНП в Харківській області немає підрозділу «Красноградский РВП», проте існує підрозділ: Красноградський районний відділ поліції (скорочено - Красноградський РВП). Оскільки в штаті ГУНП в Харківській області відсутній підрозділ з назвою «Красноградский РВП», у ньому не може бути будь-яких штатних посад або призначено працівників. СРПП розшифровується як сектор реагування патрульної поліції (відповідь Головного управління Національної поліції в Харківській області №2718вс/119/01/12-2022 від 30 вересня 2022 року на адвокатський запит ОСОБА_7 ) (ар.93 (справа 631/403/22, провадження 3/631/239/22).
З відповіді Старовірівської сільської ради Красноградського району Харківської області №1412/02-34 від 12 жовтня 2022 року на адвокатський запит ОСОБА_7 вбачається, що у громаді, а саме в с.Старовірівка, Красноградського району відсутня вулиця з назвою «Школони» або «Школьни» (ар. 95).
На виконання приписів ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд першої інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, підтверджується доказами, дослідженими суддею. Невизнання вини ОСОБА_1 суд першої інстанції розцінив як спосіб захисту, обраний ним та намагання уникнути адміністративної відповідальності.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши правопорушника та його захисника, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, приходить до висновку, щопостанову Нововодолазького районного суду Харківської області від 04.07.2023 року потрібно залишити без змін, апеляційну скаргу необхіднозалишити без задоволення, виходячи з наступного.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).
Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 266 КУпАП визначений порядок проведення огляду на стан сп`яніння. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Суд звертає увагу на Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 р. № 1452/735 (далі - «Інструкція»), якою повинні керуватися патрульні поліцейські у випадку виявлення у водія ознак сп`яніння.
Відповідно до п.3 Розділу І цієї Інструкції, ознаками алкогольного сп`яніння є:
- запах алкоголю з порожнини рота;
- порушення координації рухів;
- порушення мови;
- виражене тремтіння пальців рук;
- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
- поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до п.7 Розділу І цієї Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.
Відповідно до п.3, 4, 15, 16, 17, 18, 22 Розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. 
За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку. Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма». Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Апеляційний суд вважає за необхідне наголосити, що протокол за ч.1 ст.130 КУпАП може складатися також внаслідок відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Інспектором поліції в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що у ОСОБА_1 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота. З цього слідує, що працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному в Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Більше того, ОСОБА_1 погодився з тим, що з його порожнини рота чутно різкий запах та в поясненнях до протоколу зазначив, що вжив 100 гр. горілки. Останнє не співпадає з поясненнями до протоколу про скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП від 03.04.2023 в яких зазначено, що ОСОБА_1 вжив пляшку пива.
Так, під час перегляду відеозапису з нагрудної камери патрульного поліцейського в порядку підготовки до апеляційного розгляду, встановлено, що співробітник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте його поведінка давала підстави вважати, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Крім того, в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.07.2022 р. З нього вбачається, що огляд на стан сп`яніння не проводився. Таким чином, зауваження захисника про те, що направлення не видавалось, не приймається до уваги апеляційним судом.
Крім того, пунктом 1.3 Правил дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Поряд з цим, відповідно до ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.
       Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Працівники поліції, керуючись п.2.5 Правил дорожнього руху України мали процесуальні підстави для складання відповідного протоколу, в якому зафіксовано саме факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
       При цьому, згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, поясненнями свідків.
Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Згідно зі ст.271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.
Під час розгляду справи апеляційним судом було задоволено клопотання захисника – адвоката Горобця Р.М. про допит свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_2 . Судом апеляційної інстанції та захисником було прикладено максимум зусиль для повного, всебічного й об`єктивного дослідження всіх обставин справи, однак вказані особи у судове засідання 08.11.2023 р. не з`явились.
Відповідно до ч.4 ст.294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється протягом 20 днів з дня надходження справи до суду.
Враховуючи те, що дана справа відкладалась чотири рази за клопотанням захисника та надто тривалий час перебуває у провадженні Харківського апеляційного суду, вважається за можливе відмовити в задоволенні повторного клопотання захисника про виклик свідка ОСОБА_2 та провести судове засідання без його участі.
При цьому суд апеляційної інстанції виходить із практики Верховного Суду, а саме із правової позиції, викладеної у Постанові КАС ВС у справі №161/5372/17 від 29 04 2020 року де зазначено, що працівник поліції не може бути свідком у справі, в якій він же складав матеріали, оскільки він вважається зацікавленою особою, а його пояснення лише можуть підтвердити його дії по складанню вищевказаного протоколу та інших матеріалів.
З огляду на те, що факт керування транспортним засобом доведений та не спростований, то ОСОБА_1 як водій, не мав підстав для відмови на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння. 
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що способами, визначеними чинним законодавством, зокрема, звернення з дисциплінарною скаргою до керівництва поліції для проведення службової перевірки або до правоохоронних органів, в порядку КПК України, а також до суду адміністративної юрисдикції, з позовом щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності працівників поліції як суб`єктів, що наділені владними повноваженнями, ОСОБА_1 чи його захисник не зверталися. 
Під час судового засідання ОСОБА_7 завив клопотання про долучення до матеріалів справи заяви про вчинення злочину інспектором ВРПП Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_2 від 08.11.2023 р., яка не містить відмітки про прийняття її до розгляду.
Суд апеляційної інстанції наголошує, що прийняте рішення не позбавляє можливості звернутися для оскарження дій поліцейських до керівництва відповідно до Кодексу адміністративного судочинства та/або згідно з вказаною заявою про вчинення злочину, яка була долучена до матеріалів справи. У випадку, якщо дії чи бездіяльність вказаних осіб будуть визнані неправомірними, апелянт та його підзахисний можуть звернутися до суду для повторного перегляду постанови.
Всі інші доводи апелянта не знаходять свого підтвердження і спростовуються доказами, які наявні в матеріалах справи.
Важливо наголосити, що низка рішень ЄСПЛ дійсно містить, розвиває та удосконалює підхід до обґрунтованості (вмотивованості) судових рішень.
До того ж, у пункті 34 рішення у справі «Шкіря проти України» (заява № 30850/11) ЄСПЛ повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує національні суди обґрунтовувати свої рішення. Це зобов`язання не можна розуміти як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а питання дотримання цього зобов`язання має вирішуватися виключно з огляду на обставини справи (див., наприклад, рішення у справах «Гарсія Руіз проти Іспанії» [ВП] (Garcia Ruiz v. Spain) [GC], заява № 30544/96, пункт 26, ЄСПЛ 1999-I, «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, пункт 25, від 18 липня 2006 року, «Бендерський проти України» (Benderskiy v. Ukraine), заява № 22750/02, пункти 42-47, від 15 листопада 2007року, та «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine), заява №5231/04, пункти 18 і 19, від 07 жовтня 2010 року).
З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті.
Адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, застосоване до ОСОБА_1 є достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових правопорушень і таким, що відповідає характеру вчиненого правопорушення, меті адміністративного стягнення.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху та правильно притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності і його посилання на невідповідність висновків судді обставинам справи є безпідставними, а тому, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає

Керуючись ст. ст. 1, 7, 25, 33, 38, 294, 295 КУпАП, суд –

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні повторного клопотання захисника про виклик свідка ОСОБА_2 – відмовити.
Постанову Нововодолазького районного суду Харківської області від 04.07.2023 року по справі щодо правопорушника ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, – залишити без змін.
Апеляційну скаргу захисника правопорушника, – залишити без задоволення. 
Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст.294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду   О.М.Курило