ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
07 грудня 2023 року           справа №200/10198/21 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 р. у справі №200/10198/21 (головуючий І інстанції Стойка В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                   УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову здійснити перерахунок пенсії, яке оформлено листом від 19.07.2021 року №2600-0205-8/116101, підписаним заступником начальника відділу обслуговування громадян №2 Управління обслуговування громадян Заводинською Л.; визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 21.07.2021 року №182 про відмову здійснити перерахунок пенсії; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити відповідно до вимог частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» перерахунок пенсії за вислугою років та її виплату в розмірі 90% від загальної суми складових місячної заробітної плати на підставі довідки Донецької обласної прокуратури №21-85-178 від 04.12.2021 року, без обмеження її розміру, починаючи з 01.10.2020 року та доплатити різницю у сумі, що виникне на день такого перерахунку з урахуванням раніше проведених виплат.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 р. позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову здійснити перерахунок пенсії, яке оформлено листом від 19.07.2021 року №2600-0205-8/116101. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 21.07.2021 року №182 про відмову здійснити перерахунок пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити позивачеві відповідно до вимог частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» перерахунок пенсії за вислугою років та її виплату в розмірі 90% від загальної суми складових місячної заробітної плати на підставі довідки Донецької обласної прокуратури №21-85-178 від 04.12.2021 року, без обмеження її розміру, починаючи з 01.10.2020 року та доплатити різницю у сумі, що виникне на день такого перерахунку з урахуванням раніше проведених виплат.
Не погодившись з таким рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду, а позовні вимоги до управління залишити без задоволення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач вважає, що ним правомірно було прийнято спірне рішення, оскільки до позивача підлягають застосуванню норми ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697. Максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, тому Управління не має законних підстав для виплати пенсії у більшому, ніж обмеженому Законом розмірі. На даний час позивач отримує пенсію за вислугу років в розмірі 37 755,20 грн., обчислену згідно рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2020 у справі №640/15471/20 в розмірі 60% від заробітної плати без обмеження граничного розміру пенсії десятьма розмірами прожиткового мінімуму. Внаслідок здійснення перерахунку на підставі заяви від 13.07.2021р. розмір пенсії зменшиться до 17 120,00 грн. (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність). Щодо необхідності обмеження граничного розміру пенсії десятьма розмірами прожиткового мінімуму відповідач посилається на правові висновки, викладені у постанові Верховного суду від 02 березня 2021р. у справі №537/48/17.
Позивач надав відзив у якому проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.
Ухвалою від 07 вересня 2022 року апеляційне провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 640/1873/22.
Ухвалою від 21 листопада 2023 року апеляційне провадження у справі поновлено.
Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач з 2010 року є пенсіонером та отримує пенсію за вислугою років, призначену відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії).
З 2015 року позивач перебував на обліку в Лівобережному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві.
26.05.2016 року позивач звернувся до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві із заявою про здійснення перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Донецької області №18-57-990 від 17.05.2016 року.
Рішенням ПФУ №5057/14/С-452 від 13.06.2016 року позивачу було відмовлено у здійснені перерахунку.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017р. у справі №753/12696/16-а позов до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві був задоволений, визнано протиправним та скасовано рішення про відмову у перерахунку пенсії. Відповідача зобов`язано провести перерахунок пенсії за вислугою років з 26.05.2016р. відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла станом на 16.06.2010 року).
Листом прокуратури Донецької області №18-3579-20 від 18.05.2020р. у зв`язку з підвищенням посадових окладів працівникам органів прокуратури позивачу надано Довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії №18-85-671 від 15.05.2020р..
01.06.2020 року позивачем на адресу Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві (до якого внаслідок реорганізації перейшли повноваження та обов`язки Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві) подано заяву про здійснення перерахунку раніш призначеної пенсії за вислугу років в розмірі 90% від суми заробітної плати, визначеної довідкою про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії №18-85-671 від 15.05.2020.
Рішенням Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві, яке було оформлено листом №2600-0303-8/77044 від 12.06.2020р., відмовлено в перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» з посиланням на відсутність законних підстав для цього.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2020 у справі №640/15471/20, яке набуло законної сили, позов до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років, оформленого листом від 12 червня 2020 року №2600-0303-8/77044, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років згідно довідки прокуратури Донецької області від 15 травня 2020 року №18-85-671, з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, відповідно до положень статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (в редакції, чинній на час призначення пенсії) та частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру», починаючи з 01 червня 2020 року, без обмеження максимального розміру пенсії та з урахуванням раніше проведених виплат, - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яким відмовлено у проведенні перерахунку пенсії, та зобов`язано відповідача 1 здійснити з 01 червня 2020 року перерахунок та виплату позивачеві пенсії за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697 на підставі заяви від 01 червня 2020 року та довідки прокуратури Донецької області від 15 травня 2020 року №18-85-671, без обмеження її граничним розміром та з урахуванням проведених виплат.
Виконуючи судове рішення, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві рішенням №930020882357 від 29.12.2020р. здійснило перерахунок раніш призначеної пенсії та визначило її новий розмір у сумі 37 755, 20 грн. виходячи з 60 відсотків від середньомісячного заробітку, вказаного у довідці прокуратури Донецької області від 15 травня 2020 року №18-85- 671. 
Ухвалою від 04 жовтня 2021 року у справі №640/15471/20 залишено без задоволення заяву позивача про визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, прийнятого на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.09.2020 року у справі № 640/15471/20.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2021 року у справі №640/3113/21 (набрало законної сили 03.12.2021р.) визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 930020882357 від 29.12.2020р. в частині застосування 60% від розміру заробітної плати при здійсненні перерахунку пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2020 у справі № 640/15471/20 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з розрахунку 86% від розміру заробітної плати, визначеного у довідці прокуратури Донецької області від 15.05.2020р. № 18-85-671, з 01.06.2020р. та з урахуванням раніше проведених виплат.
04.12.2020 року Донецькою обласною прокуратурою на ім`я позивача видано довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії №21-85-178.
Позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві 09.07.2021року подано заяву про проведення перерахунку на підставі зазначеної довідки (а.с. 32) .
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, яке оформлене листом від 19.07.2021 року №2600-0205-8/116101 в проведенні перерахунку відмовлено у зв`язку із недоцільністю, оскільки даний перерахунок призводить до зменшення розміру пенсійного забезпечення на 20635 грн.20 коп. (пенсія за вислугу років призначена згідно рішення суду складає 37755 грн.20 коп., після перерахунку 17120 грн.). 
Позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві 13.07.2021року подано заяву про проведення перерахунку пенсії.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 21.07.2021 року №182 відмовлено в проведенні перерахунку пенсії згідно заяви позивача від 13.07.2021року.
Рішення вмотивовано недоцільністю перерахунку, оскільки на даний час позивач отримує пенсію за вислугу років в розмірі 37 755, 20 грн., обчислену згідно  рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 вересня 2020 у справі №640/15471/20 в розмірі 60% від заробітної плати без обмеження граничного розміру пенсії десятьма розмірами прожиткового мінімуму. Внаслідок здійснення перерахунку на підставі заяви від 13.07.2021р. розмір пенсії зменшиться до 17 120, 00 грн.( десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).
Наведені обставини сторонами не оспорюються.
Головним управління Пенсійного фонду України в м. Києві апеляційна скарга у встановленому порядку не подана, а тому суд апеляційної інстанції, у відповідності до вимог статті 308 Кодексу адміністративного судочинства, переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Як встановлено судом та не заперечується сторонами, на час призначення позивачеві пенсії особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури визначалися статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, якою було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
15 липня 2015 року набрав чинності Закон №1697-VII, відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон №1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15 грудня 2015 року.
З набранням чинності Законом №1697-VII пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Згідно з частиною двадцятою статті 86 Закону №1697-VII призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.
Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали.
Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, від 5 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.12.2021 у справі №580/5962/20 відступив від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 10.09.2021 у справі №580/5238/20 у подібних правовідносинах та сформував правовий висновок відповідно до якого до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Крім того, в зазначеній постанові Верховний Суд відступив від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі №589/3997/16-а у подібних правовідносинах та сформував правовий висновок, відповідно до якого пункт 2 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону №3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом № 3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII.
За правилами частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
На час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії стаття 50-1 Закону №1789-ХІІ відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону №1697-VII в частині перерахунку пенсії втратила чинність.
З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону №1697-VII, в силу вимог якої пенсія працівникам прокуратури перераховується в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.
Щодо обмеження пенсії максимальним розміром, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до статті 2 Закону України від 08.07.2011 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року №3668-VI (далі - Закон №3668-VI) максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Цим Законом було внесено зміни до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції.
При цьому абзацом першим пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.
Отже, положення пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням Закону № 3668-VI стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.
У зв`язку з набранням чинності Законом України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон№ 1697-VII) Закон № 1789-ХІІ утратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Таким чином, з моменту набрання чинності Законом № 1697-VII питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром.
За правилами частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 грудня 2021 року у справі №580/5962/20 сформовано правовий висновок, відповідно до якого пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом № 3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII.
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області правомірно було прийнято рішення від 21.07.2021 року №182 про відмову у перерахунку пенсії, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Доводи позивача стосовно того, що заява на перерахунок пенсії подавалася ним безпосередньо до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, а тому Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не мало законних повноважень для її розгляду,  колегією суддів не прийнято до уваги з огляду на наступне.
Як встановлено судом та не заперечується сторонами, заява позивача про перерахунок пенсії, що була подана  до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, була розподілена за принципом екстериторіальності до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у відповідності до вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затв.постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, за результатами розгляду якої останнім і було прийнято спірне рішення від 21 липня 2021 року №182.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).
При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).
Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.
Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.
Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.
Відповідно до п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
За приписами п. 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Отже, з огляду на приписи п. п. 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1, колегія суддів вважає,  що Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, правомірно розглядав заяву позивача про перерахунок пенсії та прийняв відповідне рішення.
Колегія суддів також зазначає, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 жовтня 2022 року у справі № 640/1873/22 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України  про визнати протиправними (такими, що не відповідають правовому акту вищої юридичної сили) та нечинними положення закріплені в абзаці 13 пункту 4.2 та абзаці 2 пункту 4.3 розділу IV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 та із змінами, внесеними постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1).
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 9 лютого 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 жовтня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. У задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Постановою Верховного  суду від 25 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 9 лютого 2023 року, якою скасовано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 жовтня 2022 року, залишено без змін.
Доводи позивача про те, що апеляційна скарга від імені Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області підписана особою, яка не мала права її підписувати, колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.
Згідно з частиною третьою статті 55 КАС України юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.
У частині другій статті 57 КАС України зазначено, що у справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.
У розумінні КАС України, ця справа є незначної складності.
В матеріалах справи на підтвердження повноважень представника К.Азарян міститься завірена копія довіреності від 28.12.2020р. № 2782/08-16, за змістом якої Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області уповноважила К.Азарян представляти його інтереси, зокрема в адміністративних судах, по всіх питаннях, що стосуються захисту її законних інтересів, зокрема, оскаржувати рішення. Довіреність видана строком до 31.12.2021р.
Окрім того, під час апеляційного провадження, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надало до суду клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме копію наказу №1230 від 02.11.2021 та копію посадової інструкції.
Відповідно до наказу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №1230 від 02.11.2021 «Про визначення осіб, яким надається право представництва інтересів Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в судах та інших органах» уповноважено діяти від імені Управління, зокрема, Азарян Каріне Ішханівну – заступника начальника відділу представництва інтересів в судах та інших органах №2 юридичного управління. Надано право представництва інтересів Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в судах та інших органах без окремого доручення керівника (самопредставництво суб`єкта владних повноважень).
Відповідно до посадової інструкції заступника начальника відділу, затвердженою начальником Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області В. Тараторіним від 15.10.2020 року, К.Азарян має право представляти інтереси Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в судових органах, прокуратурі та інших правоохоронних органах, в органах державної виконавчої служби.
Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, К.Азарян має повноваження вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо (право представництво інтересів згідно наказу від 02.11.2021 №1230 без окремого доручення керівника, обмежено у праві підпису документів які подаються до органів судової влади, державної виконавчої служби, апеляційних та касаційних скарг, звітів про виконання рішення суду).
Таким чином, повноваження представника підтверджуються достатніми документами, а отже апеляційна скарга від імені Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області підписана особою яка мала права її підписувати.
Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Керуючись статтями  308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 р. у справі №200/10198/21 - задовольнити.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду 06 жовтня 2021 р. у справі №200/10198/21 - скасувати в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області  від 21.07.2021 року №182 про відмову у перерахунку пенсії.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення від 21.07.2021 року №182 про відмову у перерахунку пенсії - відмовити.
Абзац шостий резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 р. у справі №200/10198/21 - виключити.
В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2021 р. у справі №200/10198/21 - залишити без змін.
Повне судове рішення 07 грудня 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:                                                                                          Т.Г. Гаврищук

Судді:                                                                                                                 А.А. Блохін

                                                                                                                           І.В. Сіваченко