ПОСТАНОВА 
Іменем України

19 грудня 2023 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 405/1838/23
провадження № 22-ц/4809/1427/23 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
       Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І.,
за участі секретаря – Гончар В. В.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідачі – Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк»,
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 червня 2023 року у складі судді Драного В. В. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

В березні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та просила зняти арешт з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , що був накладений на підставі постанови серія та номер: 24078573, виданої 07.02.2012 Ленінським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна реєстраційний номер обтяження № 27334954.
Позовна заява мотивована тим, що позивач є спадкоємцем свого батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та був власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відносно ОСОБА_2 на виконанні у Подільському ВДВС перебували виконавчі провадження № 24078573 та № 47964180 про стягнення з нього заборгованості на користь ВАТ «Укргазбанк», які були завершені 28.04.2015 та 06.11.2015 відповідно. 
При цьому, матеріали вказаних виконавчих проваджень знищено у зв`язку із закінченням строку їх зберігання.
В рамках виконавчого провадження № 24078573 постановою державного виконавця від 07.02.2012 на нерухоме майно ОСОБА_2 було накладено арешт. 
Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, яка залишилася після смерті ОСОБА_2 , позивач з`ясувала, що на нерухоме майно спадкодавця накладено вказаний арешт, що позбавляє її права реалізувати свої права спадкоємця та розпоряджатися належним їй майном, а тому звернулась до суду з позовом.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції 

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 травня 2023 року залучено до участі у цивільній справі в якості співвідповідача Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (далі – АБ «Укргазбанк»).
Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 червня 2023 року позов ОСОБА_1 до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), АБ «Укргазбанк» про зняття арешту з нерухомого майна задоволено.
Знято арешт з нерухомого майна: об`єкт обтяження: квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , що був накладений на підставі: постанови, серія та номер: 24078573, виданої 07.02.2012 Ленінським відділом державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції та виключити запис про державну реєстрацію обтяження з реєстраційним номером 27334954, дата і час державної реєстрації: 07.02.2012 11:45:29.
Судові витрати залишено по фактично понесеними позивачем.
Рішення суду мотивовано тим, що дія арешту належної ОСОБА_2 на праві власності квартири та внесення відомостей про її обтяження до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно порушує права позивача як спадкоємця, позбавляє її можливості розпорядитися вказаним нерухомим майном та оформити спадкові права.
Враховуючи встановлені судом обставини, беручи до уваги, що на виконанні у Подільському ВДВС у м. Кропивницькому ПСМУМЮ (м. Дніпро) виконавчі провадження, за якими боржником є спадкодавець ОСОБА_2 не перебувають, а також те, що арешт нерухомого майна створює перешкоди у здійсненні позивачем своїх спадкових прав, суд першої інстанції вважав, що наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Короткий зміст апеляційної скарги

В апеляційній скарзі АБ «Укргазбанк» просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 червня 2023 року у повному обсязі та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі та вирішити питання про розподіл судових витрат.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є незаконним та таким, що прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права.
Суд першої інстанції порушив права АБ «Укргазбанк» на надання відзиву на позов, додаткових доказів, пояснень та міркувань, чим порушив основоположні принципи цивільного процесуального законодавства.
Матеріали справи не містять доказів того, що виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_2 з примусового виконання рішення суду по справі № 405/1838/23 закінчено, при цьому до закінчення виконавчого провадження арешт з майна боржника не знімається, адже ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачено право державного виконавця на зняття арешту при поверненні виконавчого документа стягувачу у зв`язку з відсутністю майна у боржника, оскільки кредитор має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду.
Після того, як банку стало відомо про смерть боржника ОСОБА_2 , відповідач звернувся до нотаріальної контори з вимогою про обов`язок спадкодавця, якою повідомив нотаріуса про необхідність сплати спадкоємцями боргу по кредитному договору спадкодавця.
Таким чином, АБ «Укргазбанк» вчинив всі необхідні дії для захисту своїх прав кредитора та стягувача і на підставі ст. 1282 ЦК України очікує погашення боргу померлого ОСОБА_2 від його спадкоємців.
Натомість позивач, який є спадкоємцем ОСОБА_2 не надав до суду доказів погашення боргу на виконання вимоги банку про обов`язок спадкодавця, а тому у суду першої інстанції не було підстав для зняття арешту з нерухомого майна, яке належить померлому ОСОБА_2 .

Відзиви на апеляційну скаргу

Від адвоката Яшан Ю. Б., яка представляє інтереси ОСОБА_1 , надійшов відзив на апеляціну скаргу, в якому вона просить апеляційну скаргу АБ «Укргазбанк» залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 червня 2023 року без змін.
Відзиву на апеляційну скаргу від Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не надходило, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

В судовому засіданні апеляційного суду представник АБ «Укргазбанк» Кузнєцов О. В. підтримав доводи апеляційної скарги, представник ОСОБА_1 адвокат Яшан Ю. Б. заперечувала проти доводів апеляційної скарги.
Представник Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з судовою повісткою.
Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Оскільки відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, суд вирішив розглянути справу без участі осіб, що не з`явились, що відповідає положенням статті 372 ЦПК України.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 є рідною дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та одруження.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 15.12.2010 Міським відділом державної реєстрації смерті ГУЮ у Кіровоградській області.
ОСОБА_2 являвся власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину з законом, виданим 07.10.2010 державним нотаріусом Першої кіровоградської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 2-1416.
18.02.2011 позивач ОСОБА_1 звернулася до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.05.2022 № 3011666693 за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 
При цьому, відносно всього нерухомого майна ОСОБА_2 на підставі постанови Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 07.02.2012 накладено обтяження, а саме арешт, номер запису про обтяження 27334954.
Відповідно до листа Подільського ВДВС у місті Кропивницькому ПМУМЮ (м. Дніпро) від 16.06.2022 № 19240/19.12-24/12 на виконані у відділі перебували виконавчі провадження № 24078573 та № 47964180 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості на користь ВАТ «Укргазбанк» у розмірі 65 227,01 грн та звернення стягнення на предмет застави, на підставі виконавчого листа, виданого 21.05.2010 Ленінським районним судом м. Кіровограда, які були завершені 28.04.2015 та 06.11.2015 відповідно. Надати більш детальну інформацію неможливо, оскільки строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки, а тому матеріали даних виконавчих проваджень знищені.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.
Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).
Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).
Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).
Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.
Відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.
У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37).
Відповідно до частини першої, абзацу першого частини другої, частин четвертої, п`ятої статті 59 Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:
1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;
9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках – особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 554/5912/19-ц (провадження № 61-12594св21), від 08 грудня 2022 року у справі № 331/1383/20 (провадження № 61-7109св22).
Статтею 1281 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.
Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.
Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.
Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.
У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Зобов`язання за кредитними договорами входять до складу спадщини.
У разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника), за загальним правилом, переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного в спадщину.
Таким чином, правовідносини, що виникли між банком і боржником (який помер), після його смерті трансформуються в зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем і спадкоємцями, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 21 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (чинного на час виникнення спірних правовідносин)виконавчі листи та інші судові документиможуть бути пред`явлені до виконання протягом трьох років.
У пункті 1 частини 2 цієї статті зазначено, що строк для виконання судових рішень встановлюється з наступного дня після набрання рішенням законної сили.
За змістом пункту а частини першої статті 22 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV (чинного на час виникнення спірних правовідносин) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються пред`явленням виконавчого документа до виконання.
05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження».
Виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом (ч. 5 Розділу ХІІІ Прикінцеві та перехідні положення ЗУ «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII).
За змістом ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Відповідно до вказаної норми Закону після закриття виконавчих проваджень строки пред`явлення до виконання виконавчих листів сплили.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Матеріалами справи підтверджується, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 є донькою ОСОБА_2 (а. с. 12).
Копією свідоцтва про одруження від 28 лютого 2004 року підтверджується, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, прізвище дружини після одруження – ОСОБА_6 (а. с. 13).
ОСОБА_2 є власником квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 07 жовтня 2010 року державним нотаріусом Першої Кіровоградської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за № 2-1416 (а. с. 17).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 15 грудня 2010 року Міським відділом державної реєстрації смерті ГУЮ у Кіровоградській області (а. с. 15).
Копією листа державного нотаріуса Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 Кушнір В. П. від 27 липня 2018 року № 1732/02-14 підтверджується, що 18 лютого 2011 року ОСОБА_1 звернулася до Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 1 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 (а. с. 18).
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 27.05.2022 № 3011666693 за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, відносно всього нерухомого майна ОСОБА_2 на підставі постанови Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 07.02.2012 накладено обтяження, а саме арешт, номер запису про обтяження 27334954 (а. с. 21-22).
Відповідно до копії листа Подільського ВДВС у місті Кропивницькому ПМУМЮ (м. Дніпро) від 16.06.2022 № 19240/19.12-24/12 на виконані у відділі перебували виконавчі провадження № 24078573 та № 47964180 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості на користь ВАТ «Укргазбанк» у розмірі 65 227,01 грн та звернення стягнення на предмет застави, на підставі виконавчого листа, виданого 21.05.2010 Ленінським районним судом м. Кіровограда, які були завершені 28.04.2015 та 06.11.2015 відповідно. Матеріали даних виконавчих проваджень знищені, оскільки строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки (а. с. 19).
На момент розгляду справи судом в матеріалах справи відсутня інформація про повторне пред`явлення банком до виконання указаного виконавчого листа № 2-2165 від 21.05.2010.
Незважаючи на те, що з позовом про зняття арешту  ОСОБА_1 звернулась до суду у березні 2023 року, строк для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання на момент вирішення спору та ухвалення рішення судом першої інстанції пропущено, оскільки виконавче провадження було завершене 06.11.2015, а тому з урахуванням вимог ЗУ «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII стягувач міг повторно пред`явити виконавчий документ до виконання до 05.11.2018.
Заперечуючи проти позову, АТ «Укргазбанк» в апеляційній скарзі зазначив про одночасне пред`явлення вимоги кредитора до спадкоємців боржника.
23 лютого 2011 року АБ «Укргазбанк» шляхом подання до Першої Державної нотаріальної контори м. Кіровограда пред`явило вимоги кредитора до спадкоємців боржника відповідно до статті 1281 ЦК України (а. с. 68).
Арешт на спірний будинок було накладено органом виконавчої служби у 2012 році, на момент звернення до суду з цим позовом та вирішення спору виконавче провадження не здійснюється, стягувач не надав доказів повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання, не порушує питання про заміну сторони у зобов`язанні правонаступником.
За таких обставин, оскільки виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2165 від 21.05.2010 про солідарне стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості на користь ВАТ «Укргазбанк» в розмірі 65 227 грн 01 коп в рахунок погашення боргу за кредитним договором, звернення стягнення на предмет застави та стягнення судових витрат в розмірі 628 грн 27 коп не здійснюється, арешт у вказаному провадженні на спірний будинок було накладено органом виконавчої служби у 2012 році, строк для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання на момент вирішення спору та ухвалення рішення судом першої інстанції пропущено, суд приходить до висновку, що обтяження - арешт квартири перешкоджає позивачу в оформленні спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2 .
Враховуючи правові підстави позову, а також те, що предметом позову є зняття арешту з майна боржника, який помер, накладеного в межах виконавчого провадження під час виконання судового рішення, взявши до уваги те, що позов про зняття арешту з майна поданий не учасником виконавчого провадження, а спадкоємцем, який позбавлений можливості оформити право власності у порядку спадкування за заповітом, що вказує про порушення його прав та необхідність їх захисту, наявні підстави для задоволення позовних вимог.
До схожих за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 12 липня 2023 року у справі № 214/2305/20 (провадження № 61-19730св21).
Суд частково погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції порушив права АБ «Укргазбанк» на подання відзиву на позов, з огляду таке.
Матеріалами справи підтверджується, що ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 травня 2023 року залучено до участі у цивільній справі в якості співвідповідача АБ «Укргазбанк» та роз`яснено останньому право надіслати відзив на позовну заяву в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали (а. с. 36).
Реокмендованим повідомленням про вручення поштового відправлення підтверджується, що копію ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 травня 2023 року та повістку про виклик до суду на 12 годину 40 хвилин 19 червня 2023 року було отримано представником АБ «Укргазбанк» 08 червня 2023 року (а. с. 42).
В судове засідання суду першої інстанції, призначене на 19 червня 2023 року, учасники справи не з`явились, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання від 19 червня 2023 року (а. с. 46).
Таким чином, враховуючи, що відповідач мав право подати відзив на позовну заяву до 23 червня 2023 року, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 19 червня 2023 року, суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права.
Разом з тим, з огляду на те, що АБ «Укргазбанк» був завчасно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, останній не був позбавлений можливості надати свої пояснення та заперечення в судовому засіданні або подати відповідне клопотання про відкладення розгляду справи для надання відзиву на позовну заяву, а тому обов`язкові підставидля скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, визначені ч. 3 ст. 376 ЦПК України, відсутні.
Суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що матеріали справи не містять доказів того, що виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_2 з примусового виконання рішення суду по справі № 405/1838/23 закінчено, а до закінчення виконавчого провадження арешт з майна боржника не знімається, з огляду на те, що за фактичних обставин у цій справі, встановлених на підставі наданих сторонами доказів, іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо.
Безпідставними є посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачено право державного виконавця на зняття арешту при поверненні виконавчого документа стягувачу у зв`язку з відсутністю майна у боржника, оскільки кредитор має право повторно звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду, з огляду на те, що строк для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання на момент вирішення спору та ухвалення рішення судом першої інстанції стягувачем пропущено,а останній не надав доказів повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання та не порушує питання про заміну сторони у зобов`язанні правонаступником.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що після того, як банку стало відомо про смерть боржника ОСОБА_2 , відповідач звернувся до нотаріальної контори із вимогою про обов`язок спадкодавця, з огляду на те, що правовідносини, що виникли між банком і боржником (який помер), після його смерті трансформуються в зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем і спадкоємцями, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України, і стягувач не позбавлений права задовольнити свої вимоги у порядку, визначеному вказаними нормами.
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно зі статтями 76-78, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив в оскаржуваній частині законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
За змістом ст. 375ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки, суд першої інстанції ухвалив в судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення в оскаржуваній частині без змін.
Враховуючи, що ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 21 листопада 2023 року було зупинено дію оскаржуваного рішення, дію рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 червня 2023 року необхідно поновити.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першоїстатті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки, апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд 

П О С Т А Н О В И В :

       Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» залишити без задоволення, а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 червня 2023 року без змін.
       Поновити дію рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 червня 2023 року.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.
       Повний текст постанови складено 22.12.2023.
Головуючий суддя                                                 С. І. Мурашко 
Судді                                                                 О. Л. Карпенко
       О. І. Чельник