УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №274/5693/23 Головуючий у 1-й інст. Хоцька Л. М. 
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційні скарги ОСОБА_1 та адвоката Вдовиченка Богдана Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 жовтня 2023 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП,
в с т а н о в и в:
Постановою судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 жовтня 2023 року об`єднано в одне провадження справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 08.08.2023 о 02 год. 20 хв. на автодорозі Бердичів-Чуднів 2 км, в Бердичівському районі,  ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN TOURAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, незв`язна мова, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями  ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Окрім того, ОСОБА_1 08.08.2023 о 03 год. 33 хв. в м.Бердичеві, по вул.Житомирській, 36-А, керував транспортним засобом VOLKSWAGEN TOURAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, незв`язна мова, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Своїми діями  ОСОБА_1  порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винним у вчиненні даного правопорушення, в суді першої інстанції встановлено не було. Зокрема зазначив, що в матеріалах справи відсутні відеозаписи з бодікамер патрульних поліцейських, що підтверджують зупинку його, як водія, що є порушенням ст.35 Закону України «Про національну поліцію». Також його не було відсторонено від керування транспортним засобом, як це передбачено ст.266 КУпАП. Окрім того, вказує, що працівниками поліції допущено ряд порушень при здійснені процедури огляду на стан сп`яніння та складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Також, 20.11.2023 адвокат Вдовиченко Б.В. в інтересах ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, однобічне та неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції, постановляючи рішення, вийшов за межі звинувачення, викладеного у протоколах про адміністративні правопорушення, визначивши дії ОСОБА_1 як такі, що порушують ПДР України, тоді, як згідно звинувачення, викладеного в протоколах, прізвище особи, яка притягається до відповідальності « ОСОБА_1 . У випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно її редагувати, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку суд не дотримався норм закону, висновків Верховного Суду, Конституційного Суду України та ЄСПЛ, а тому справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Також зазначив, що відеозапис не відповідає вимогам Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 №1026, оскільки час зйомки не співпадає із часом процесуальних дій, викладених у матеріалах справи. Вказані розбіжності у часі були встановлені судом, однак, останнім не надано належної правової оцінки даним доводам.
Окрім того, вказав, що рапорти поліцейського Яворського П.В. та Пушкарука Ю. від 16.08.2023, в порушення наказу МВС №100 від 08.02.219 «Про затвердження Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події», не містять будь-яких відомостей про їх реєстрацію, а тому, є неналежними та недопустимими доказами. 
Також, послався на те, що ОСОБА_1 не відмовлявся проходити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. На його думку, суд неправильно у першому випадку розцінив небажання ОСОБА_1 залишати транспортний засіб на дорозі у полі без нагляду як відмову, а у іншому випадку - дійшов хибного висновку про те, що лікар самостійно визначає спосіб проведення огляду на стан сп`яніння. Вважає, що матеріали справи не містять доказів підтвердження вини ОСОБА_1 у інкримінуємому йому правопорушенні.
Одночасно апеляційна скарга ОСОБА_3 містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови. Як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження захисник посилається на те, що усунув недоліки апеляційної скарги, а саме, долучив документи на підтвердження повноважень надання правової допомоги ОСОБА_1 в апеляційному суді. 
Розглянувши клопотання про поновлення строку, з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, суд вважає за необхідне поновити апелянту строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника Сліпчука П.П., приходжу до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9 а) Правил, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин. 
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, або у медичному закладі.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №269231 від 08.08.2023, який є доказом відповідно до ст.251 КУпАП, вбачається, що ОСОБА_1 08.08.2023 о 02 год. 20 хв. на автодорозі Бердичів-Чуднів 2 км, в Бердичівському районі, керував транспортним засобом VOLKSWAGEN TOURAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, незв`язна мова, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці транспортного засобу та в медичному закладі – Бердичівській центральній міській лікарні відмовився на портативний відеореєстратор №8, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.15).
Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №168414 від 08.08.2023 вбачається, що ОСОБА_1 08.08.2023 о 03 год. 33 хв. в м.Бердичеві, по вул.Житомирській, 36-А, керував транспортним засобом VOLKSWAGEN TOURAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, незв`язна мова, почервоніння обличчя). Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у на місці транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).

За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Частиною 1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України, крім вищевказаних протоколів про адміністративні правопорушення, підтверджується: актами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4,16); направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до Бердичівської ЦМЛ від 08.08.2023 (а.с.5,17); висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Бердичівська міська лікарня» Бердичівської міської ради від 08.08.2023, відповідно до якого  ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі (а.с.3); рапортами інспекторів СРПП Бердичівського РВП Пушкарука Ю. та Яворського П. від 16,08.2023 (а.с.6,18); наявними в матеріалах справи відеозаписами з автомобільних відеореєстраторів та бодікамер поліцейських (а.с.4,23).
Слід зауважити, що ОСОБА_1 належним чином ознайомлено зі змістом протоколів про адміністративні правопорушення, які ним підписані та він надав відповідні пояснення. 
В суді апеляційної інстанції захисник висновків суду першої інстанції не спростував. В наявному в матеріалах справи відеозаписі із нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративних правопорушень та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Зокрема, вбачається, що за епізодом події, зазначеної в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №269231 від 08.08.2023, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спецзасобів та виявив бажання пройти огляд в медичному закладі. В той же час, на неодноразові пропозиції поліцейських пройти такий огляд в медичному закладі відповідав, що не відмовляється, проте не може залишити автомобіль у полі, оскільки не є власником такого. Працівниками поліції було викликано інший екіпаж та повідомлено ОСОБА_1 , що автомобіль, під час проходження водієм огляду в лікарні, буде під постійним наглядом працівників поліції з відеофіксацією. На чергову пропозицію проїхати до медичної установи або надати відмову, ОСОБА_1 , хоча і погоджувався пройти огляд на стан сп`яніння, але при цьому висував свої умови. Водію працівниками поліції неодноразово роз`яснено, що його дії будуть розцінюватись як ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто відмова від проходження такого огляду, і в даному випадку на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Відеозапис свідчить, що своїми діями особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, фактично відмовилася від проходження огляду в медичному закладі. При цьому, у працівників поліції була обґрунтована підозра вважати, що особа знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на ознаки, озвучені останньому та відображені в протоколі. 
Також, з відеозапису фіксації обставин подій, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №168414 від 08.08.2023 вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спецзасобів та виявив бажання пройти огляд в медичному закладі. Прибувши до медичного закладу охорони здоров`я на неодноразові пропозиції пройти огляд відповідав, що не відмовляється, але не довіряє огляду за допомогою алкотестерів та бажає здати кров. Також, ОСОБА_1 не зважав на роз`яснення як працівника поліції, так і працівника медичного закладу щодо певного порядку огляду та наполягав, щоб у нього було відібрано зразки крові. Отримавши відмову на проходження огляду у запропонований спосіб, поліцейський повідомив  ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.
Суд першої інстанції правильно послався на те, що саме лікар самостійно визначає спосіб проведення огляду на стан сп`яніння. 
Так, відповідно до п.6 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі-Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Аналогічні вимоги закріплено у п.3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17.12.2008 №1103 (далі – Порядок №1103).
Згідно п.6 Порядку №1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.8 Порядку №1103).
За змістом п.10 Порядку №1103 огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність).
Відповідно до розділу ІІІ Інструкції огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством, а тому саме він визначає порядок та методику проведення дослідження. Використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Обов`язковий забір крові передбачений тільки у випадку, якщо водій учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, а також для проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.  ОСОБА_1 , перебуваючи в закладі охорони здоров`я, зазначав, що не довіряє показам спеціальних технічних приладів, тому хотів пройти огляд на стан сп`яніння саме за допомогою дослідження крові. Однак, як уже зазначено, відповідно до вказаної Інструкції порядок та методику проведення дослідження визначає лікар, а не особа, яка проходить огляд.
Отже, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності та норми законодавства, які регулюють спірні питання, апеляційний суд вважає, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння по двох епізодах проведений з дотриманням вимог ст.266 КУпАП. Порушень, які б могли бути підставою для визнання недійсним огляду на стан сп`яніння працівниками поліції не допущено.
Наявні в матеріалах справи відеозаписи не мають ознак монтування, містять фіксацію обставин, які мають значення для справи та які є достатніми для вирішення питання про наявність подій і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП у діях ОСОБА_1 . У протоколах про адміністративні правопорушення зазначено посилання на конкретні технічні засоби, за допомогою яких здійснювався відеозапис. Доводи захисника про розбіжності у часі, який вказаний у відеозаписах та складених протоколах, не спростовує достовірність зафіксованих обставин, наявність події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .
Окрім того, відеозаписи свідчать, що ОСОБА_1 беззаперечно керував транспортним засобом. Правомірність зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , в обох випадках відповідала вимогам ст.35 Закону України «Про національну поліцію» і була викликана необхідністю перевірки транспортного засобу, який рухався під час дії комендантської години у воєнний час. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не виказував своєї незгоди щодо дій останніх та не заперечував факт керування ним транспортним засобом. Після оформлення адміністративних матеріалів ОСОБА_1 було відсторонено від керування транспортним засобом та заборонено подальший рух, а також водій попереджався про необхідність виклику тверезого водія. 
Протоколи про адміністративні правопорушення складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.
Суд першої інстанції не вийшов за межі звинувачення, викладеного у протоколах про адміністративні правопорушення, а помилкове зазначення прізвища порушника у протоколах, як « ОСОБА_4 », а не « ОСОБА_4 », не може бути підставою для визнання такого доказу неналежним, оскільки працівникам поліції під час формування адміністративних матеріалів на підтвердження своєї особи  ОСОБА_1 паспорт не пред`явив, а надав посвідчення водія, у якому його прізвище зазначено неправильно « ОСОБА_4 ». 
Інші доводи апеляційної скарги були предметом розгляду у суді першої інстанції, який надав їм об`єктивну та неупереджену оцінку, вони не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленої у справі постанови.
Надані захисником суду апеляційної інстанції запит до медичного закладу від 11.10.2023 та відповідь на нього від 19.10.2023, довідка про відсутність в крові ОСОБА_1 алкоголю від 09.08.2023, тощо, на правильність кваліфікації правопорушення не впливають та не спростовують наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, об`єктивна сторона якого виражалася у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння. Водій зобов`язаний був пройти огляд на стан сп`яніння у запропонований спосіб, а у разі незгоди з його результатом, міг здати кров на вміст алкоголю і, лише за таких обставин, суд мав би надати оцінку відповідній довідці. 
Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст. ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративні правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. 
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -
п о с т а н о в и в:
Клопотання адвоката Вдовиченка Богдана Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити. Поновити строк на апеляційне оскарження постанови Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 жовтня 2023 року.
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та адвоката Вдовиченка Богдана Вікторовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 04 жовтня 2023 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич