ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року	Львів	Справа № 500/362/23 пров. № А/857/8081/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді:                                        Глушка І.В.,
суддів:                                                             Довгої О.І., Запотічного І.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року, ухвалене суддею Мірінович У.А. у м. Тернополі у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у справі № 500/362/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій,-

                                                           ВСТАНОВИВ:

07 лютого 2023 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якому просила визнати протиправним та скасувати рішення від 16.08.2021 №2775/03-16, оформлене листом, про відмову у зарахуванні позивачу до страхового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах з квітня 1981 року по березень 2000 року в колгоспі ім. Шевченка, селянській спілці ім. Шевченка, ТзОВ ім.Шевченка; зобов`язати зарахувати до страхового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, періоди роботи з квітня 1981 року по березень 2000 року в колгоспі ім. Шевченка, селянській спілці ім. Шевченка, ТзОВ ім. Шевченка. 
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, наведених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що необхідною умовою для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах згідно з п.5 ч.2 ст. 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, та документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією. Підтверджуючими документами можуть бути: уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників, трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу, інші первинні документи. Відсутність підтвердження не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.
Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористалась, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після досягнення 58-річного віку звернулась до територіального органу відповідача із заявою від 15.07.2021, копію якої долучено відповідачем до матеріалів справи, в якій просила призначити пенсію за віком на пільгових умовах (а.с. 42).
Відповідно до Розписки-повідомлення від 15.07.2021 (а.с. 43-44), зареєстрованої відповідачем за №1710, до заяви про призначення пенсії, додано такі документи, а саме:
- довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру;
- заява про призначення/перерахунок пенсії;
- паспорт;
- Довідка із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 по день звернення;
- Довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 (171);
- Довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 (174);
- Довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 (172);
- Довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 (173);
- Довідка про зміну назви організації (64);
- Довідка про зміну назви організації (03-02-583);
- Довідка про зміну назви організації (03-02-582);
- довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників;
- документи про місцепроживання (реєстрації) особи;
- документи про стаж, що визначенні Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 №637 (170);
- документи про стаж, що визначенні Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 №637 (429);
- документи про стаж, що визначенні Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 №637 (5);
- документи про стаж, що визначенні Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 №637 (780);
- документи про стаж, що визначенні Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 №637 (акт звірки);
- документи про стаж, що визначенні Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 №637 (1863-02-16);
- документи про стаж, що визначенні Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 №637 (4);
- заява про спосіб виплати пенсії;
- Інший документ (1865-02-16);
- Інший документ (7);
- Інший документ (витяг);
- Інший документ (довідка що особа не перебуває у статусі приватного підприємця);
- Інший документ (заява на Комісію);
- Інший документ (10);
- Інший документ (175);
- Інший документ (пам`ятка пенсіонеру);
- Свідоцтво про народження дитини ( НОМЕР_1 );
- Свідоцтво про народження дитини ( НОМЕР_2 );
- Свідоцтво про шлюб;
- Трудова книжка або документ про стаж (б/н від 15.07.2021).
Подану позивачем заяву про підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, та додані до неї документи розглянуто уповноваженою Комісією Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.
За результатом розгляду вказаних документів, Комісія прийняла рішення відмовити ОСОБА_1 в підтвердженні пільгового стажу для призначення пенсії згідно підпункту 5 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період роботи в колгоспі ім. Шевченка, селянській спілці ім. Шевченка, ТзОВ ім. Шевченка з квітня 1981 року по березень 2000 року (а.с. 11-12).
При цьому, згідно інформації, яка міститься у Формі РС-право, ПС: 192550004186, яку долучено відповідачем до матеріалів судової справи, до страхового стажу позивача зараховано 24 роки 5 місяців 15 днів (а.с. 45).
Відмовляючи заявнику в підтвердженні «пільгового» стажу для призначення пенсії згідно підпункту 5 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Комісія при пенсійному органі покликалась на те, що при визначенні права на призначення пенсії на пільгових умовах жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами необхідною умовою є підтвердження, зокрема, виконання встановлених норм обслуговування. Згідно роз`яснень відповідача, що під «нормою обслуговування» слід розуміти кількість голів корів або свиней, закріплених за робітницею, яких вона зобов`язана обслужити протягом встановленого робочого дня (зміни) у визначених організаційно-технічних умовах. Виконання встановлених норм обслуговування за період починаючи з 1992 року підтверджується даними первинного обліку. Відповідач зазначає, що згідно поданих особою на розгляд відповідача документів, - відомості щодо виконання встановлених норм обслуговування кількості голів корів відсутні.
Також, відповідач вказав, що позивачу відмовлено в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи свинаркою з квітня 1981 року по грудень 1999 року та періоду роботи дояркою з січня 2000 року по березень 2000 року, оскільки позивачем не підтверджено первинними документами роботи на зазначених посадах.
Так, зокрема, відповідачем в оскаржуваному рішенні зазначено:
«Представлена копія книги обліку трудового стажу, згідно якої заявниця числилась свинаркою з 1981 року по 1999 рік та дояркою у 2000 році.
Відомості щодо виконання встановлених норм обслуговування кількості голів корів відсутні.
Суми заробітної плати за період роботи з квітня 1981 року по березень 2020 року відображені в архівних довідках від 05.03.2021 №171, 172, 173, 174. Протягом окремих періодів роботи у 1983, 1984, 1985, 1987, 1990,1998, 1999, 2000 років інформація про нарахування заробітної плати відсутня.
Згідно довідки комунальної архівної установи «Трудовий архів Гусятинської селищної ради» від 05.03.2021 №175 документи про іншу роботу, про переведення на роботу з неповним робочим днем, надання відпустки без збереження заробітної плати по ТзОВ ім. Шевченка в архіві відсутні.
Проведено перевірку первинних документів, якою підтверджено відомості щодо періодів роботи та займаних посад зазначених у довідці комунальної архівної установи «Трудовий архів Гусятинської селищної ради» від 05.03.2021 №170. Нарахування заробітної плати проведено в книгах обліку розрахунків по оплаті праці під загальною назвою:
«без назви» - 1981, 1982, 2000, посада не зазначена;
«свинокомплекс» - 1983, 1985, 1986, 1987, 1988, посада не зазначена;
«свинокомплекс» - 1984, свинарка;
«тракторна бригада, свинокомплекс» - 1989,1990, посада не зазначена;
«бригада, свинокомплекс, підсобний цех» - 1991, посада не зазначена;
«бригада, свинокомплекс, підсобний цех, токи, садік, склад, столова» - 1992, свинарка;
«ферма, бригада, підсобний цех, різне» - 1993, посада не зазначена;
«свинокомплекс, підсобний цех, токи, склад» - 1994, 1995, 1996, посада не зазначена;
«рільнича бригада, свинокомплекс, підсобний цех, токи, склад» - 1997, посада не зазначена;
«бригада №1, адмінперсонал, шофери, столова, продмагазин, млин, пекарня» - 1998, посада не зазначена;
«бригада №2, свинокомплекс, підсобний цех, токи, склад» - 1999, посада не зазначена;
В реєстрі застрахованих осіб за 1999 рік відображені відомості про нараховану заробітну плату у жовтні місяці, відмітка про спец стаж відсутня».
Позивач вважає, рішення пенсійного органу щодо не зарахування спірних періодів до її пільгового страхового стажу для призначенні пенсії за віком згідно підпункту 5 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з підстав не підтвердження відомостей щодо виконання встановлених норм обслуговування кількості голів корів та з підстав відсутності в первинних документах посади (свинарка) та відмітки у відомості про нараховану заробітну плату у жовтні місяці, про спецстаж протиправним, звернулась до суду з вимогами про його скасування.
Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.
Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно зі ст.12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України № 1788-XII від 05.11.1991 «Про пенсійне забезпечення» (Закон № 1788-XII) та Законом України № 1058-ІV від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон № 1058-ІV).
За змістом частин 1, 2 статті 5 Закону № 1058-ІV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.
В розумінні статті 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно з частинами 1, 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 4 статті 24 Закону №1058-IV).
Згідно підпункту 5 пункту 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування.
Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту «б» частини першої цієї статті.
Так, відповідно до пункту «д» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування.
Відповідно до статті 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах незалежно від використання форм власності та господарювання, незалежно від характеру й тривалості роботи і перерв у кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.
Аналіз вказаної норми вказує, що для зарахування до страхового стажу періоду роботи та членства у колгоспі визначено певні умови та порядок. Так, за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, то враховується час роботи за фактичною тривалістю, якщо ж виконував встановлений мінімум трудової участі або не виконував з поважних причин, то зараховується весь період роботи.
Згідно зі статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1). Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок № 637).
Пунктами 1, 2, 3 цього Порядку передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п.20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування.
Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень щодо відповідності визначеним ч. 2ст. 2 КАС України критеріям, вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи
Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Так, судом встановлено, що трудові книжки позивача, які містили записи про її трудову діяльність у спірні періоди, відсутні.
Водночас, позивачем до матеріалів справи долучено копію Вкладишу в трудову книжку колгоспника №0013480 від 04.03.1967 (а.с. 8-9), у якому наявні такі записи про трудову діяльність позивача, а саме:
-01.04.1981 прийнято на роботу в колгосп ім. Шевченка на свинокомплекс (запис №1);
-01.03.1997 припинено членство в колгосп ім. Шевченка в зв`язку з реорганізацією господарства в с/г ТзОВ ім. Шевченка, продовжує працювати в с/г ТзОВ ім. Шевченка (запис №2);
-01.03.1998 «розрахована» з роботи в с/г ТзОВ ім. Шевченка у зв`язку з поданою заявою (запис №3).
Вказаний документ містить записи про трудову діяльність позивача, які скріплено печатками роботодавців, у хронологічному порядку.
Заперечуючи проти позовних вимог, пенсійний орган посилається на те, що ним обґрунтовано не прийнято до уваги спірні періоди. Однак записи вкладиша до трудової книжки про трудову діяльність позивача виконано у чіткій послідовності та відповідності дати з посиланням на первинні документи та підписами відповідних осіб підприємств, такі є належними та допустимими доказами підтвердження її трудового стажу.
Крім того, на першій сторінці вкладишу до трудової книжки позивача міститься відповідний підпис з печаткою підприємства, а тому суд, з метою захисту прав позивача, вважає за можливе взяти до уваги записи про трудову діяльність позивача, які містяться у вказаному вкладиші.
Також, до позовної заяви, позивачем додано дві Заяви-пояснення осіб, які працювали в колгоспі ім. Шевченка, селянській спілці ім. Шевченка, ТзОВ ім. Шевченка в період з 1981 по 1999 рік, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказали що працювали з позивачем в один період у вказаних підприємствах, в тому числі на посадах свинарки що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 24-25, 26-29).
Згідно довідки №5 від 05.04.2021 та довідки №4 від 05.04.2021, позивач працювала в ПАП «Гетьман» з 01.04.2000 по 15.10.2003 дояркою (а.с. 20, 21).
Довідкою про трудовий стаж №170 від 05.03.2021 підтверджено, що з квітня 1981 року по березень 2000 року позивач працювала свинаркою та дояркою та відпрацювала більше встановленого мінімуму людино-днів, ніж встановлено (а.с. 13).
Архівні довідки про заробітну плату №174 від 05.03.2021, №172 від 05.03.2021, №171 від 05.03.2021, №173 від 05.03.2021 підтверджують отримання мною заробітної плати з 1996 по 2000 роки, 1991 по 1995 роки, з 1986 по 1990 роки, з 1981 по 1985 роки у селянській спілці ім. Шевченка, ТзОВ ім. Шевченка с. Яблунів, с. Сухостав Гусятинського району, у колгоспі ім. Шевченка с. Яблунів - Сухостав Гусятинського району (а.с. 14, 15, 16, 17).
При цьому, вкладиш до трудової книжки чи згадані довідки позивача не містять будь-яких відміток про те, що позивач не виконувала без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки та видачі довідок. Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018р. у справі № 754/14898/15-а.
Окрім цього, апеляційний суд наголошує, що працівник не може нести відповідальність за неналежне оформлення трудової книжки.
Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Вказана позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 25.04.2019р. у справі №593/283/17 та від 30.09.2019р. у справі №638/18467/15-а.
Наведене також узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові №687/975/17 від 21.02.2018, в якій суд касаційної інстанції вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, в даному випадку вкладишу в трудову книжку, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах.
Зі змісту рішення пенсійного органу про відмову у призначенні позивачу пенсії на заявлених умовах підставою для не зарахування до пільгового стажу періоду її роботи дояркою та свинаркою слугувала відсутність первинних документів, які б підтверджували факт виконання норм обслуговування кількості тварин, та факт роботи саме на посаді свинарки та доярки.
Слід зазначити, що згідно з ч.3 ст.44 Закону № 1058-ІV органи пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обов`язків у пенсійних органів при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.
Органи ПФ України повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.
Таким чином, відмова пенсійного органу щодо зарахування до пільгового стажу позивача спірних періодів її роботи з підстав непідтвердження факту роботи саме на посаді свинарки та доярки не ґрунтується на вимогах закону.
Крім того, у матеріалах справи є відсутніми докази здійснення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на встановлення права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах за спірні періоди, зокрема, направлення запитів щодо отримання таких документів до юридичних осіб чи повідомлення позивача про необхідність надання будь-яких документів.
Таким чином, відповідач при винесенні спірного рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах не взяв до уваги вищевказані приписи та обставини.
Підставою для не зарахування позивачу до пільгового стажу періоду також слугувала відсутність первинних документів, які б підтверджували факт виконання норм обслуговування кількості тварин.
Як було зазначено вище, норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.
Разом з тим, суд зазначає, що Кабінет Міністрів України не визначав порядок встановлення норм обслуговування, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам пенсії за віком на пільгових умовах.
Відповідно до цього нормою обслуговування належить вважати певну кількість голів корів або свиней, закріплених за робітницею, яку вона зобов`язана обслужити упродовж установленого робочого дня (зміни) у визначених організаційно-технічних умовах. А відтак, ураховується виконання норм обслуговування, встановлених на рівні, не нижчому від технічно обґрунтованих норм. В свою чергу, до технічно обґрунтованих норм належать: типові міжгалузеві і галузеві (відомчі) норми обслуговування, затверджені в установленому порядку; норми обслуговування, встановлені на підставі типових міжгалузевих і галузевих (відомчих) нормативів часу на окремі роботи (операції) з урахуванням організаційно-технічних умов обслуговування великої рогатої худоби і свиней у цьому господарстві. Відповідно, саме адміністрація господарства подає до органу Пенсійного фонду довідку про стаж роботи дояркою (оператором машинного доїння), свинаркою-оператором і про виконання встановлених норм обслуговування.
Разом з тим, не визначення порядку встановлення норм обслуговування, виконання яких повинно враховуватися при призначенні дояркам пенсії за віком на пільгових умовах, та не затвердження (та як наслідок відсутність відповідних підтвердних документів) норм обслуговування тварин для доярок господарства за вищевказані роки на підприємстві, де працювала позивач, на думку суду, не може свідчити про невиконання нею таких норм та не спростовує факту виконання позивачем повний робочий день робіт за посадою доярка та свинарка, в тому числі по догляду за тваринами, що перебували в її обслуговуванні.
Також суд враховує ту обставину, що колегією Міністерства сільського господарства Української РСР 30.01.1973 прийнято Рекомендації, які були надіслані відділам агропромислового розвитку районів, відповідно до яких в кожному сільськогосподарському підприємстві мали бути розроблені свої норми обслуговування тварин в залежності від умов праці та обслуговування, а рекомендовані Міністерством норми виробітку і обслуговування тварин, в залежності від механізації, зокрема корів 16-30 голів. Нормативно-правових документів щодо встановлення єдиних норм обслуговування тварин не існує. Вони встановлювалися самостійно господарствами.
Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів встановлення в господарствах, де працювала позивач, норм обслуговування тварин. Окрім того, доказів притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за невиконання норм обслуговування відповідачем не надано, також такі відомості відсутні і у вкладиші до трудової книжки, які фіксують спірні періоди роботи позивача.
Оскільки позивач у спірних періодах працювала у сільськогосподарських підприємствах дояркою та свинаркою, ці періоди роботи підтверджені не тільки записами вкладиша до трудової книжки, а й архівними довідками, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зарахування зазначених спірних періодів до стажу позивача, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Оскільки ОСОБА_4 досягла 58 років та має відповідний страховий і пільговий стаж, необхідний для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», рішення відповідача про відмову у підтвердженні стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не ґрунтується на нормах чинного законодавства, не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст. 2 КАС України, що має наслідком його скасування.
Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, суд апеляційної інстанції поділяє висновки суду першої інстанції, що належним способом захисту порушеного права позивача є визначення відповідачу зобов`язання зарахувати спірні періоди до страхового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами і перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає, що такі були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Доводами апеляційної скарги не спростовуються висновки, викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.
Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.
Судові витрати розподілу не підлягають з огляду результат вирішення апеляційної скарги, характер спірних правовідносин та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу розглянуто судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Керуючись статтями 139, 242, 308, 309, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року у справі № 500/362/23  – без  змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. В. Глушко 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	І. І. Запотічний